Meld. St. 14

(2021–2022)
Melding til Stortinget

Eksport av forsvarsmateriell fra Norge i 2021, eksportkontroll og internasjonalt ikke-spredningssamarbeid

Tilråding fra Utenriksdepartementet 3. juni 2022, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Støre)

Dokumentet på regjeringen.no

Forklaring på varekategorier og forkortelser

A-materiell

Varekategori definert i retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell.

Forsvarsrelaterte varer og teknologi omfattes av Utenriksdepartementets liste I.

Omfatter våpen, ammunisjon og visse typer militært materiell. I tillegg omfattes annet materiell med strategisk kapasitet som vesentlig kan påvirke de militære styrkeforhold i nærområdet.

B-materiell

Varekategori definert i retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell. Forsvarsrelaterte varer og teknologi omfattes av Utenriksdepartementets liste I.

Omfatter øvrige forsvarsrelaterte varer som ikke har egenskaper eller bruksområder som definert for varekategori A.

Flerbruksvarer («dual use»)

Omfattet av Utenriksdepartementets liste II.

Varer og teknologi som er utviklet for sivile formål, men som er identifisert innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene til å ha viktige militære bruksområder.

Strategiske varer

En fellesbetegnelse for forsvarsmateriell og flerbruksvarer og er i eksportkontrolloven definert som «varer og teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militær bruk eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger.»

AG

Australia Group

Australia-gruppen (multilateralt eksportkontrollsamarbeid for kjemiske/biologiske våpen)

ATT

Arms Trade Treaty

FN-avtale om internasjonal handel med våpen

BTWC

Biological and Toxin Weapons Convention

Biologivåpenkonvensjonen

CWC

Chemical Weapons Convention

Kjemivåpenkonvensjonen

HCoC

Hague Code of Conduct against Ballistic Missile Proliferation

Haag-kodeksen mot spredning av ballistiske missiler

IAEA

International Atomic Energy Agency

Det internasjonale atomenergibyrået

ICT

Directive for Intra Community Transfers

Direktiv for forenklet lisensiering innenfor EØS

MTCR

Missile Technology Control Regime

Regimet for eksportkontroll av missilteknologi

NSG

Nuclear Suppliers Group

Gruppen av leverandørland for eksportkontroll av kjernefysisk materiale og relevante flerbruksvarer for MØV

NPT

Non-Proliferation Treaty

Ikkespredningsavtalen for kjernefysiske våpen

OPCW

Organization for the Prohibition of Chemical Weapons

Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen

OSSE

Organization for Security and Cooperation in Europe (OSCE)

Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa

PSI

Proliferation Security Initiative

Initiativet for spredningssikkerhet

PST

Politiets sikkerhetstjeneste

SIPRI

Stockholm International Peace Research Institute

Stockholms fredsforskningsinstitutt

WA

The Wassenaar Arrangement on Export Control for Conventional Arms and Dual-Use Goods and Technologies

Wassenaar-samarbeidet (multilateralt eksportkontrollsamarbeid for konvensjonelle våpen og flerbruksvarer)

1 Bakgrunn og sammendrag

Meldingen som nå legges frem er den 27. i rekken siden den første gang ble fremlagt i 1996. Meldingen redegjør for eksporten av våpen, ammunisjon og annet militært materiell, relatert teknologi og tjenester for militære formål (heretter forsvarsmateriell) fra norske bedrifter i 2021. Det gis også informasjon om eksporten av flerbruksvarer til militær sluttbruk i utlandet.

Siden 1996 har graden av åpenhet om eksport av forsvarsmateriell blitt betydelig styrket. Regjeringen ønsker at meldingen bidrar til bedre kunnskap om eksportkontrollen, som er en integrert del av norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. Meldingen redegjør for praktiseringen av eksportkontrollregelverket og Utenriksdepartementets retningslinjer for behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell.

Det er regjeringens målsetning å fortsatt sikre en levedyktig norsk forsvarsindustri som kan bidra til leveringssikkerhet for både Norges og allierte lands forsvar. Norsk forsvarsindustri er verdensledende innenfor enkelte teknologiområder. Det fremmer teknologiutvikling og skaper arbeidsplasser over hele Norge, også i sivil sektor.

Forsvarsindustrien er avhengig av å kunne eksportere og delta i internasjonalt utviklings- og produksjonssamarbeid. Regjeringen vil derfor fortsatt legge til rette for at industrien har mest mulig tydelige og forutsigbare vilkår for sin eksportaktivitet. Samtidig må dette skje innenfor rammen av en restriktiv eksportkontroll.

Utenriksdepartementet er ansvarlig myndighet for eksportkontrollen i Norge. Departementet har ansvar for både forvaltnings- og policyoppgaver. Dette innebærer politikkutvikling, regelverksutvikling og deltakelse i det multilaterale eksportkontrollsamarbeidet, hvor rammene for eksportkontrollen i all hovedsak fremforhandles. Utenriksdepartementets forvaltningsoppgaver retter seg mot håndhevelse av eksportkontrollregelverket, sanksjoner og restriktive tiltak, herunder behandling av søknader om eksport, samt oppfølging av lisensvilkår. I tillegg gjennomfører Utenriksdepartementet informasjonsvirksomhet og veiledning om eksportkontrollen overfor næringsliv, advokatselskaper, teknologimiljøer og forsknings- og utdanningsinstitusjoner.

Eksportkontrollarbeidet ledes av Utenriksdepartementet, i tett samarbeid med flere etater. Politiets sikkerhetstjeneste (PST) og Tolletaten har lovpålagte oppgaver innenfor varekontroll, håndhevelse av eksportkontrollen, forebygging og etterforskning av brudd på eksportkontrollregelverket. Etterretningstjenesten har også lovpålagte oppgaver knyttet til eksportkontroll og ikke-spredning. Direktoratet for strålevern og atomsikkerhet (DSA) og Forsvarets forskningsinstitutt (FFI) kan også trekkes på i konkrete eksportkontrollsaker. På denne måten får de nasjonale samarbeidspartnerne god kompetanse og felles situasjonsforståelse. Samarbeidet fungerer godt.

Kontrollen med eksport av forsvarsmateriell baserer seg på nasjonal politikk. Beslutninger om å tillate eksport av forsvarsmateriell er utelukkende gjenstand for nasjonale beslutninger. Kontrollen for å hindre spredning av flerbruksvarer og teknologi til masseødeleggelsesvåpen (MØV) eller terrorformål er i hovedsak basert på arbeidet i det multilaterale eksportkontrollsamarbeidet. Her deles viktig informasjon om spredningstrender, anskaffelsesforsøk og fordekte våpen- og MØV-programmer. For å sikre en effektiv kontroll er det viktig at de ulike etatene deltar sammen med Utenriksdepartementet i møter i eksportkontrollregimene. Regjeringen legger vekt på å fortsatt sikre et tett og godt nasjonalt samarbeid.

Søknader om eksport av forsvarsmateriell vurderes grundig innenfor rammen av retningslinjene for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell, teknologi og tjenester for militære formål. Retningslinjene baserer seg på Stortingets vedtak og presiseringer, samt en konsolidert kriterieliste. Denne listen reflekterer relevante artikler fra FNs våpenhandelsavtale og EUs åtte kriterier for våpeneksport. På denne måten sikres mest mulig åpenhet og forutsigbarhet om vurderingene som blir gjort. Kapittel 3 redegjør for regelverket og retningslinjene.

Når det innvilges en lisens for eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær bruk, settes det alltid vilkår om at eksportøren skal rapportere om den faktiske eksporten som har funnet sted i de enkelte år. Eksporttallene som presenteres i kapittel 9, er basert på eksportørenes rapporter om hvilke varer, teknologi og tjenester som er eksportert innenfor lisensene som er innvilget.

Alle søknader om eksportlisens, henvendelser og bedriftsrapporter sendes inn og behandles i E-lisens. Dette digitale søknads- og saksbehandlingssystemet ble først tatt i bruk i Utenriksdepartementet i 2015. Systemet sørger for ivaretakelse av bedriftssensitiv informasjon og sporbarhet i eksportkontrollsaker. Videre benyttes systemet til kvalitetssikring av rapportene fra forsvarsindustrien om den faktiske eksporten av forsvarsmateriell fra Norge. Flere eksportsøknader, økende kompleksitet i sakene, nye kontrolloppgaver og behovet for styrket funksjonalitet gjør det nødvendig å videreutvikle E-lisenssystemet. Utenriksdepartementet besluttet derfor i 2020 å anskaffe et nytt og mer moderne søknads- og saksbehandlingssystem. Arbeidet er godt i gang og har høy prioritet.

Åpenhet om eksport av forsvarsmateriell

Innsynet i selve eksporten av forsvarsmateriell, flerbruksvarer for militær sluttbruk, avslag på søknader om eksportlisens osv. fremgår i kapittel 9. I meldingen omtales også regelverket og praktiseringen av retningslinjene for Utenriksdepartementets behandling av søknader om lisens av forsvarsmateriell. Dette gir i sum ytterligere innsikt i forvaltningen av eksportkontrollen, som bidrar til et godt kunnskapsgrunnlag for den offentlige debatten om denne delen av norsk sikkerhetspolitikk.

I årets melding er det lagt vekt på å forbedre fremstillingen av tallmaterialet og informasjonen om eksporten av forsvarsmateriell. Eksempelvis presenteres retningslinjene og historikken bak Stortingets vedtak visuelt i meldingen. I kapittel 3 redegjøres det for bakgrunnen for Stortingets 1959-vedtak. Fremstillingene i kapittel 9 inneholder enkelte nye figurer og tabeller. På denne måten er det lagt vekt på å gi en mer pedagogisk fremstilling.

De årlige meldingene behandles i Stortinget og debatten bidrar til offentlig og parlamentarisk innsyn i praktiseringen av Utenriksdepartementets retningslinjer. Regjeringen vil videreføre praksisen med å konsultere Stortingets organer om særskilte saker.

I likhet med i 2021, vil Norges rapportering til FNs våpenhandelsavtale (ATT) og et engelsk sammendrag av stortingsmeldingen også i 2022 offentliggjøres.

Samtidig som regjeringen ønsker å gi størst mulig åpenhet om eksporten av forsvarsmateriell fra Norge, må innsyn skje innenfor de begrensninger som følger av den strenge taushetsplikten i eksportkontrolloven § 2. Den strenge taushetsplikten skyldes at eksportkontrolloven gir en vid adgang til å kreve bedriftssensitiv informasjon som anses nødvendig for å kunne behandle lisenssøknader. Det redegjøres nærmere for dette i kapittel 2.

Figur 1.1 Utviklingen i eksporten av forsvarsmateriell 2011–2021

Om eksporten i 2021

Lisenser som innvilges for eksport av forsvarsmateriell eller flerbruksvarer til militær sluttbruk, underlegges alltid vilkår om at eksportørene skal rapportere kvartalsvis om den faktiske utførselen som har funnet sted. Utenriksdepartementet foretar en grundig kvalitetssikring av rapportene opp mot de innvilgede lisensene. De faktiske tallene om eksporten av forsvarsmateriell kan derfor først gjøres kjent etterskuddsvis.

Den årlige handelsstatistikken fra Statistisk sentralbyrå (SSB) baserer seg på eksportørenes utførselsdeklarasjoner om eksport og på kategoriene i tolltariffen, ikke Utenriksdepartementets kontrollister. SSBs statistikk og Utenriksdepartementets statistikk om verdien av eksporten av varer, tjenester og teknologi underlagt lisensplikt i Norge vil derfor ikke være like og er ikke sammenlignbare fordi tallgrunnlaget baserer seg på ulike kategorier.

I 2021 ble det eksportert forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær sluttbruk for ca. 6,3 milliarder kroner, mot nær 6,7 milliarder kroner i 2020. I forhold til 2020 sank verdien av denne eksporten med om lag 5 %. Eksporten i 2021 av A-materiell var nær 4,8 mot ca. 5 milliarder i 2020. Verdien av eksporten av B-materiell utgjorde om lag 1,2 milliarder, som var den samme i 2020. Totalt utgjorde eksporten av A- og B-materiell ca. 6 milliarder i 2021, mot nær 6,2 milliarder i 2020. Verdien av eksporten av flerbruksvarer til militær sluttbruk, beløp seg til ca. 350 millioner i 2021, mot ca. 460 millioner i 2020, en nedgang på om lag 24 %. I tillegg ble det eksportert tjenester, formidlet og tjenester for forsvarsmateriell til en verdi av om lag 1,6 milliarder i 2021, en økning på om lag 45 % i forhold til 2020. Endringene skyldes helt naturlige variasjoner i leveransene fra år til år.

Forsvarsindustriens kontrakter strekker seg ofte over mange år. Leveransene vil som regel være ulikt fordelt gjennom kontraktsperioden, og eksportverdien vil derfor variere naturlig fra år til år.

Medlemslandene i NATO samt Sverige, Finland og andre europeiske land mottok ca. 76 % av eksporten av A-materiell, og 76 % av B-materiell fra Norge i 2021. I 2020 utgjorde eksporten av A-materiell til disse landene ca. 86 % av den totale eksporten, mens eksporten av B-materiell til disse landene utgjorde ca. 88 %.

Totalt ble det behandlet nesten 3600 eksportkontrollrelaterte forvaltningssaker i 2021.

Det er redegjort nærmere for eksporten, lisensavslagene og bedriftene som står bak eksporten i kapittel 9.

Figur 1.2 Land som har mottatt A- eller B-materiell i 2021

Regelverk og retningslinjer for kontrollen med eksport av strategiske varer

Kontrollen med eksport av strategiske varer er hjemlet i lov av 18. desember 1987 om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi mv. (eksportkontrolloven). Forskrift av 19. juni 2013 om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester (eksportkontrollforskriften) utgjør det operative regelverket for departementets lisensierings- og kontrolloppgaver. Utenriksdepartementet arbeider med å tydeliggjøre kontrollen med kunnskapsoverføring i forskriften.

Begrepet «strategiske varer» er en fellesbetegnelse for forsvarsmateriell og flerbruksvarer og er i eksportkontrolloven definert som «varer og teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militær bruk eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger».

I 2021 ble det geografiske anvendelsesområdet for eksportkontrollregelverket utvidet. Eksportkontrolloven § 1 tredje ledd slår nå fast at loven også gjelder for Svalbard og Jan Mayen. Det innebærer at lisensplikten i eksportkontrollforskriften § 3, jf. §§ 4 – 7, for eksport av varer, teknologi og tjenester oppført på vareliste I og II gjelder for Svalbard og Jan Mayen.

For å sikre en effektiv kontroll basert på Stortingets vedtak og internasjonale forpliktelser, er det etablert retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av våpen, ammunisjon og annet militært materiell, teknologi og tjenester. Retningslinjene baserer seg på regjeringens erklæring av 11. mars 1959 og Stortingets vedtak av samme dato. Det forutsettes at det skal gjøres grundige vurderinger av de utenriks- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område, og hovedsynspunktet er at Norge ikke vil tillate salg av våpen og ammunisjon til områder hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig. I 1997 samlet Stortinget seg enstemmig om at demokratiske rettigheter og respekt for grunnleggende menneskerettigheter i mottakerlandet også skal tas hensyn til.

Retningslinjene forutsetter at eksport av A-materiell bare kan tillates etter forutgående regjeringsbehandling. I den forbindelse foretas det landklarering som i hovedsak baserer seg på en bred vurderinger av Stortingets vedtak av 1959 og 1997-presisering. De konkrete lisenssøknadene behandles deretter grundig og individuelt på basis av kriteriene i Utenriksdepartementets retningslinjer. Tillatelse til eksport av B-materiell skal normalt gis, men også slike søknader blir grundig vurdert innenfor rammen av retningslinjene. Dersom en eksport anses å være uforenlig med retningslinjene, vil søknaden avslås selv om det dreier seg om et klarert land. Det redegjøres nærmere for systemet for landklareringer i kapittel 3.

Stortingets 1959-vedtak og presisering i 1997 forutsetter at det gjøres en sammensatt og bred vurdering av mottakerlandet. Dette følger særlig av 1959-vedtakets formulering om at «det skal ved avgjørelsen legges vekt på de utenriks- og innenrikspolitiske vurderinger». Selv om kun demokratiske rettigheter og grunnleggende menneskerettigheter nevnes konkret i 1997-erklæringen, har man i praksis også vektlagt humanitærrettslige forhold. Retningslinjene ble senest oppdatert i mai 2019 ved å ta inn en konkret referanse til humanitærretten i den konsoliderte kriterielisten, som ble innarbeidet i retningslinjene i 2014. Dette tydeliggjør hensynet til den internasjonale humanitærretten som følger av FNs våpenhandelsavtale (ATT) artikkel 7.

Den konsoliderte listen ble særlig omtalt i Meld. St. 8 (2014–2015) og Meld. St. 8 (2015–2016). I Meld. St. 26 (2018–2019) ble det redegjort grundig for departementets arbeid med å tydeliggjøre retningslinjene ytterligere.

Det redegjøres nærmere for regelverket og retningslinjene i kapittel 3.

Stortingets vedtak om eksport av forsvarsmateriell

De sentrale vedtakene om eksport av forsvarsmateriell er Stortingets vedtak av 1959, 1967 og 1997. Spørsmålet om hvem vi skal eksportere våpen til har alltid vært gjenstand for debatt. Debatten påvirkes av den globale sikkerhetspolitiske utviklingen.

Krigen i Ukraina pågår for fullt. Russlands folkerettsstridige angrep på et naboland har varig endret situasjonen i Europa og premissene vi bygger vår sikkerhetspolitikk på.

Et bærende prinsipp for forvaltningen av eksportkontrollen må være at de gjenspeiler Norges utenriks- og sikkerhetspolitiske interesser. Kontrollen med eksport av forsvarsmateriell skal og må skje innenfor strenge og ansvarlige rammer. Samtidig skal regjeringen fatte nødvendige beslutninger som ivaretar disse interessene.

Det redegjøres for utviklingen i Stortingets vedtak om eksport av forsvarsmateriell i kapittel 3.

Donasjon av forsvarsmateriell til Ukraina

Bare tre dager etter at krigen i Ukraina brøt ut, besluttet en samlet regjering at Norge skulle donere forsvarsmateriell til Ukraina. Regjeringen har fulgt opp med flere beslutninger om våpenstøtte, inkludert donasjon av tyngre våpen. Vår våpenstøtte til Ukraina er i tråd med deres egne behov. Beslutninger om våpenstøtte har bred støtte i Stortinget, og er godt forankret innenfor rammeverket for eksportkontroll. Ytterligere donasjoner, herunder A- og B-materiell, vurderes fortløpende

I tiden fremover vil Ukraina ha behov for mer våpen for å stå i mot angrepene. Det betyr at de vil ha behov for tyngre og mer avanserte våpensystemer.

Det redegjøres nærmere for donasjon av forsvarsmateriell til Ukraina i kapittel 3.

Eksport av flerbruksvarer

Flerbruksvarer er varer som opprinnelig er utviklet for sivil bruk, men som de multilaterale eksportkontrollregimene har definert at også har viktige militære bruksområder. Dette er i hovedsak varer eller teknologi som kan benyttes i forbindelse med utvikling, fremstilling, produksjon eller bruk av masseødeleggelsesvåpen (MØV) og leveringsmidler for slike våpen. Flerbruksvarer er beskrevet i eksportkontrollforskriftens vareliste II. Av praktiske hensyn bruker Norge en liste som EU har sammenstilt, basert på varelistene som er vedtatt innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene som Norge deltar i. Innenfor disse eksportkontrollregimene utveksler medlemslandene informasjon om blant annet MØV-aktiviteter og forsøk på fordekte anskaffelser. I tillegg utveksles det informasjon om medlemslandenes avslag på lisenser. Informasjonen danner et viktig grunnlag for medlemslandenes gjennomføring av den nasjonale eksportkontrollen. Det forutsettes blant annet at medlemsland skal avslå tilsvarende lisenssøknader som et annet medlemsland har avslått.

Kontroll av kunnskapsoverføring

Tiden da all eksport foregikk ved at varer ble sendt over grensen, er for lengst forbi. Mye teknologi og kunnskap overføres i dag både muntlig og digitalt. Et utviklingstrekk er at flere land vi ikke har sikkerhetssamarbeid med søker kunnskap relevant for egne militære systemer og kapasiteter fra norske teknologimiljøer. Dette er blant annet omtalt av både PST og Etterretningstjenesten i deres årlige trusselvurderinger. Nærstående land opplever den samme utfordringen. Der er derfor tatt initiativ til å drøfte hvordan medlemslandene i eksportkontrollregimene kan målrette og styrke kontrollen på dette området.

For å sikre oss mot at norske utdannings- og høyteknologimiljøer blir utnyttet til fordel for andre lands militære programmer og i strid med norske sikkerhetsinteresser, har Utenriksdepartementet foreslått å styrke og målrette dagens kontroll av kunnskapsoverføring i og fra Norge. De konkrete forslagene ble sendt på alminnelig høring 28. mars, med 3 måneders frist for høringsinnspill. I høringsnotatet redegjøres det inngående om bakgrunnen for endringsforslagene, hvordan kontrollen foreslås gjennomført og hvordan hensynet til akademisk frihet og sikkerhetshensyn søkes balansert på en adekvat måte. Det foreslås også ulike tiltak som bidrar til at kontrollen rettes mot den kunnskapsoverføring som faktisk utfordrer norske sikkerhetsinteresser.

Den styrkede kontrollen med kunnskapsoverføring, herunder de konkrete forslagene til endringer i regelverket omtales nærmere i kapittel 6.

Sanksjonsregimer og restriktive tiltak

Utenriksdepartementet er gitt fullmakt til å gjennomføre sanksjoner som er vedtatt av FNs sikkerhetsråd, samt EUs tiltaksregimer eller andre internasjonale ikke-militære tiltak som Norge har sluttet seg til. Disse gjennomføres som hovedregel gjennom særskilte forskrifter.

Enkelte tiltak, eksempelvis reiserestriksjoner og våpenembargo, gjennomføres i utlendingsregelverket eller med hjemmel i den alminnelige eksportkontrollovgivningen. Derfor nevnes våpenembargo spesifikt bare i noen av Norges sanksjons- og tiltaksforskrifter.

Som en reaksjon på Russlands folkerettsstridige angrep på Ukraina, har EU innført sanksjoner som regjeringen umiddelbart varslet at Norge ville slutte seg til. Den 18. mars 2022 ble første tiltakspakke med sanksjoner innført i norsk rett. Nye sanksjoner ble innført 24. mars og er blitt fortløpende justert i henhold til ytterligere tiltakspakker. Det er ventet ytterligere tiltak. Norge står sammen med EU og andre land for å sikre at sanksjonene treffer sterkt og effektivt.

Utenriksdepartementet legger stor vekt på å informere og veilede næringslivet om endringer i det norske sanksjonsregelverket. Dette arbeidet er intensivert i lys av de restriktive tiltakene mot Russland.

Sanksjoner og restriktive tiltak, inkludert sanksjonene mot Russland, er nærmere omtalt i kapittel 7.

Ikke-spredning og det multilaterale eksportkontrollsamarbeidet

De fire multilaterale eksportkontrollregimene er Australia-gruppen (AG), som retter seg mot å hindre spredning av kjemiske og biologiske våpen; missilkontrollregimet (MTCR) som omfatter leveringsmidler for masseødeleggelsesvåpen; Nuclear Suppliers Group (NSG) som gjelder kjernefysiske våpen, samt Wassenaar-samarbeidet som omfatter konvensjonelle våpen, militære varer og sensitiv høyteknologi.

Nasjonal gjennomføring av eksportkontrollen som følger av regimene bidrar til å sikre etterlevelse av folkerettslige avtaler på ikke-spredningsområdet. Særlig viktig i denne sammenheng er Ikkespredningsavtalen for kjernevåpen (NPT), Kjemivåpenkonvensjonen (CWC) og Biologivåpenkonvensjonen (BTWC).

De multilaterale eksportkontrollregimene komplementerer de nevnte multilaterale ikkespredningsavtalene og konvensjonene når det gjelder forpliktelser om kontroll med eksport av varer og teknologi som kan anvendes i utvikling, produksjon og bruk av masseødeleggelsesvåpen og leveringsmidler til slike våpen. Gjennom medlemskap i regimene følger bl.a. en forpliktelse til å gjennomføre kontrollen i nasjonal rett og praksis, samt å dele og ta hensyn til relevant informasjon som er utvekslet innenfor rammen av regimesamarbeidet.

Det har også utviklet seg et stadig større samarbeid om kontroll med våpeneksport, både innenfor FN, EU og det multilaterale eksportkontrollsamarbeidet Wassenaar. Alle avgjørelser om å tillate eksport eller ikke er tillagt den enkelte eksportstat. Den nasjonale suvereniteten vedrørende retten til selvforsvar og således eksport og import av forsvarsmateriell, er nedfelt i FN-paktens artikkel 51. Innenfor EU er disse spørsmålene også unntatt fra unionens felles sikkerhets- og utenrikspolitikk.

Eksportkontroll har fått økt betydning som følge av rask teknologisk utvikling, fremvoksende spredningstrusler og geopolitiske endringer. FNs sikkerhetsråd bruker eksportkontrollregimenes retningslinjer og varelister i sine sanksjonsregimer mot bl.a. Iran og Nord-Korea, samt i resolusjon 1540 om ikke-spredning av masseødeleggelsesvåpen. Også EU baserer seg på regimenes kontrollister i enkelte forordninger om restriktive tiltak. Det multilaterale arbeidet er nærmere omtalt i kapittel 8.

Et hovedtema innenfor alle regimene de siste årene har vært kontroll med kunnskapsoverføring knyttet til universiteter og høyskoler, samt innenfor forskningsmiljøer. Arbeidet med å hindre uønsket kunnskapsoverføring omtales i kapittel 6.

Norge er medlem av eksekutivrådet i Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen (OPWC) i 2020–2022. Norge satt også i IAEAs styre fra 2019 og frem til september 2021.

Haag-kodeksen mot spredning av ballistiske missiler (HCoC)

Haag-kodeksen mot spredning av ballistiske missiler (HCoC) ble vedtatt i 2002 etter at 96 stater signerte kodeksen, herunder Norge. HCoC er et politisk bindende samarbeid som skal bidra til åpenhet om ballistiske missilprogrammer og hindre spredning av leveringssystemer for masseødeleggelsesvåpen. Tilsluttede land deler informasjon om nasjonale missil- og romaktiviteter, samt forhåndsvarsler sivile oppskytninger og prøveflyvninger av ballistiske missiler og bæreraketter. I en tid der utvikling og testing av stadig mer avanserte missilsystemer truer internasjonal fred og sikkerhet, har HCoC fått større anerkjennelse for sitt tillitsskapende arbeid. Aktivitetene til Andøya Space innebærer at Norge er blant landene som rutinemessig forhåndsvarsler sivile oppskytninger.

Norge hadde formannskapet for HCoC i perioden 2019–2020. Som første formannskap på flere år lyktes Norge med å få tre nye land til å slutte seg til kodeksen. Det norske formannskapet stadfestet at Norge er en ansvarlig partner i det multilaterale ikke-spredningsarbeidet. Norsk innsats understøtter arbeidet vi gjør på andre områder innenfor eksportkontroll og ikke-spredning.

Initiativet for spredningssikkerhet (PSI)

PSI (Proliferation Security Initiative) ble etablert i 2003 som en respons på faren for at stater og ikke-statlige aktører kan anskaffe og bruke masseødeleggelsesvåpen (MØV). Utenriksdepartementet arbeider sammen med flere departementer om å etablere en nasjonal beredskapsplan for å håndtere situasjoner for å avskjære transport av varer knyttet til masseødeleggelsesvåpen eller leveringsmidler i Norge. Dette arbeidet vil bli sluttført i løpet av 2022.

FNs våpenhandelsavtale ATT

Avtalen om våpenhandel ble vedtatt av FNs generalforsamling 2. april 2013, og trådte i kraft 24. desember 2014. Avtalen (Arms Trade Treaty, ATT) er den første folkerettslig bindende avtalen som regulerer internasjonal våpenhandel. Det redegjøres nærmere for avtalen i kapittel 8.

Etter at traktaten var ratifisert, foretok Utenriksdepartementet en grundig gjennomgang av det samlede regelverket. Gjennomgangen bekreftet de vurderingene som inngikk i Prop. 186 S (2012–2013). ATT er i seg selv en folkerettslig bindende avtale for Norge, og det ble konkludert med at gjennomføring av avtalen var sikret i det gjeldende eksportkontrollregelverket. ATT-artiklene 6 og 7, samt de åtte kriteriene som følger av EUs adferdskodeks for våpeneksport, er innarbeidet i en konsolidert kriterieliste i retningslinjene. Regjeringen vil videreføre den konsoliderte listen i retningslinjene og på den måten sikre gjennomføring av våre forpliktelser på en god, forutsigbar og helhetlig måte.

I Meld. St. 5 (2017–2018) og Meld. St. 26 (2018–2019) ble spørsmålet om gjennomføring av ATT-artiklene 6 og 7 grundig omtalt.

Samarbeidet med EU

Norge har et nært samarbeid med EU om eksportkontroll og ikke-spredning.

I 1998 sluttet Norge seg til EUs adferdskodeks for våpeneksport. I 2003 ble det inngått et mer formelt samarbeid med EUs utenrikstjeneste om eksportkontroll for forsvarsmateriell. I 2013 ble samarbeidet ytterligere styrket gjennom et samarbeid med EU-kommisjonen om eksport av flerbruksvarer. Samarbeidet innebærer bl.a. at Norge, som eneste ikke-medlemsland, utveksler informasjon om avslag på søknader om eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer gjennom EU-systemet. Det er etablert egne mekanismer for å konsultere nærmere om konkrete avslag. Dersom det foreligger et avslag på eksport av flerbruksvarer fra et EU-land i en identisk sak, forutsettes det at også den norske søknaden blir avslått. Dersom et avslag gjelder forsvarsmateriell utløses en konsultasjonsmekanisme om vurderinger som er gjort når det gjelder anvendelsen av EUs kriterier i saken.

Det avholdes halvårlige politiske konsultasjoner med EUs utenrikstjeneste og EU-kommisjonen om en rekke eksportkontrollspørsmål. Det er regjeringens mål å fortsatt følge EU-standarder på eksportkontrollområdet, og løpende vurdere tilslutning til EUs restriktive tiltak for å unngå å bli et omgåelsesland for spredningsaktiviteter. Samarbeidet er også viktig for Norges omdømme når det gjelder ansvarlighet ved eksport av forsvarsmateriell.

FNs sikkerhetsråd

Norge er valgt inn som medlem av Sikkerhetsrådet for perioden 2021–2022. FNs sikkerhetsråd er det eneste organet som kan vedta bestemmelser som er bindende for alle FNs medlemsstater. Sikkerhetsrådet fatter vedtak om sanksjoner mot land, grupper, selskaper og individer som et fredelig (ikke-militært) virkemiddel i situasjoner der internasjonal fred og sikkerhet anses truet.

En sentral oppgave for Norge som medlem av Sikkerhetsrådet, er å lede sanksjonskomiteen for Nord-Korea. I denne rollen arbeider Norge for en effektiv gjennomføring av sanksjonene, og samtidig legger vekt på respekt for folkeretten, de humanitære prinsippene og menneskerettighetene.

Utenriksdepartementets arbeid med fremvoksende teknologier

En viktig forutsetning for Utenriksdepartementets gjennomføring av eksportkontroll, er kompetanse på teknologier som kan brukes til undertrykking av en befolkning, militært eller til masseødeleggelsesvåpen. Dette omfatter både teknologi som allerede finnes, men også de nye og fremvoksende, vurderes med tanke på risikoen for at de kan brukes til uønskede formål.

«Fremvoksende teknologier» refererer vanligvis til teknologier som er under utvikling. Tidligere forventet disse å være tilgjengelige i løpet av fem til ti år. Denne tidshorisonten kortes imidlertid stadig ned i takt med det generelle utviklingstempoet. Blant disse er varer og teknologi med militære bruksområder. Eksempler på dette er 3D-printere, kvantedatamaskiner, kunstig intelligens, maritim autonomi, bioteknologi og avansert overvåkingsteknologi.

Utenriksdepartementet jobber langs flere spor for å følge den teknologiske utviklingen. For det første er det igangsatt et arbeid for å styrke koordineringen av nasjonale ekspertmiljøer og samarbeidet mellom disse. Hovedformålet med dette samarbeidet er nettopp å følge den teknologiske utviklingen. For det andre er Utenriksdepartementet i tett dialog med nærstående og likesinnede land. I slike møter står nye, utfordrende teknologier rutinemessig på dagsorden. For det tredje deltar Norge aktivt i de fire multilaterale eksportkontrollregimene der problemstillinger knyttet til framvoksende teknologier er en fast del av dagsorden. Fra norsk side er det viktig at vi har tilstrekkelige ressurser for å forstå de nye teknologiene, flerbruksverdien deres, risikoen de representerer og hvordan disse kan kontrolleres.

Arbeidet med fremvoksende teknologier omtales nærmere i kapittel 5.

Utenriksdepartementets oppgaver og nasjonalt samarbeid om eksportkontroll

Utenriksdepartementets oppgaver som myndighet for den strategiske eksportkontrollen i Norge består av forvaltningsoppgaver, samt politikk- og regelverksutvikling. Dette inkluderer utvikling av norsk eksportkontrollpolitikk, ivaretagelse av norske interesser i et omfattende multilateralt samarbeid, informasjonsarbeid overfor næringslivet, samt behandling av søknader om eksportlisenser, rapportering om eksport samt saker relatert til håndhevelse av eksportkontroll- og sanksjonsregelverket. Departementet er også ansvarlig for håndhevelse av sanksjonsregimer som er vedtatt i FNs sikkerhetsråd og for restriktive tiltak vedtatt av EUs råd og som Norge har sluttet seg til.

En prioritert oppgave for Utenriksdepartementet er informasjonsvirksomhet overfor næringslivet. Det legges stor vekt på å sikre departementets tilgjengelighet og nær kontakt med eksportbedriftene om både konkrete eksportsaker og om veiledning om eksportkontrollregelverket generelt.

Utenriksdepartementet samarbeider tett med partene i det nasjonale samarbeidet om eksportkontroll. I kapittel 4.3 redegjøres det nærmere for samarbeidet mellom ulike departementer og etater om en mest mulig effektiv eksportkontroll.

Riksrevisjonens undersøkelse av myndighetenes arbeid med strategisk eksportkontroll ble lagt frem i 2021. Utenriksdepartementet jobber kontinuerlig med tiltak for å følge opp undersøkelsen, bl.a. en gjennomgang av eldre landklareringer, styrket systematikk for kvalitetssikring av lisensvilkår, full revisjon av rutiner samt styrket dokumentasjon av vurderinger i saksbehandlingen. Anskaffelsen av nytt søknads- og saksbehandlingssystem er også en viktig del av dette arbeidet.

Regjeringen vil fortsatt sikre tilstrekkelig kompetanse, tilstrekkelige ressurser og rammebetingelser for å kunne ivareta de omfattende og komplekse oppgavene på et område som er i rask endring.

Utenriksdepartementets oppgaver og det nasjonale samarbeidet omtales nærmere i kapittel 4.

2 Åpenhet om eksporten av forsvarsmateriell

Den første meldingen til Stortinget om den faktiske eksporten av forsvarsmateriell ble fremlagt i 1996. Meldingen som nå legges frem er den 27. i rekken. På denne måten gis det parlamentarisk og offentlig innsyn i eksporten av forsvarsmateriell. Gjennom årene har graden av åpenhet blitt betydelig styrket, og omfatter både informasjon om den faktiske eksporten, praktiseringen av Utenriksdepartementets retningslinjer, utviklingen av politikk og regelverk, det nasjonale samarbeidet samt det omfattende internasjonale samarbeidet om eksportkontrollen med strategiske varer, teknologi og tjenester. Dersom det i en enkeltsak vurderes å foreligge særskilte omstendigheter, kan Stortingets organer konsulteres. Regjeringen vil videreføre denne praksisen.

Eksporten og informasjonen om avslag på lisenssøknader i de enkelte årene fremgår i kapittel 9. I årets melding er det lagt vekt på en tydeligere grafisk fremstilling av eksporten og av anvendelsen av vurderingskriteriene som følger av retningslinjene.

Statistikken i kapittel 9 baserer seg på bedriftenes rapporter om den faktiske eksporten som har funnet sted. Utenriksdepartementet foretar en kvalitetssikring av alle rapporter.

Det er etablert praksis at Norges rapportering til FNs våpenhandelsavtale (ATT) blir offentliggjort. I tillegg publiseres et engelsk sammendrag av stortingsmeldingen. Dette bidrar i sum til åpenhet om den internasjonale våpeneksporten.

Eksportkontrolloven pålegger enhver å gi Utenriksdepartementet den bistand som kreves for å kontrollere at bestemmelsene i loven og forskriftene blir fulgt. En slik plikt gjelder alle opplysninger som Utenriksdepartementet finner nødvendige for å kunne behandle lisenssøknader. Den vide retten til innhenting av bedrifts- og konkurransesensitiv informasjon må balanseres opp mot strenge taushetsbestemmelser. Av eksportkontrolloven § 2 fjerde ledd fremgår det at enhver har taushetsplikt om det de får kunnskap om etter loven. Taushetsplikten etter eksportkontrollregelverket går således lenger enn taushetsplikten som ellers følger av forvaltningsloven. Det at informasjon er blitt gjort kjent av en bedrift eller media, fritar ikke departementet for taushetsplikt. Regjeringens målsetning om å gi størst mulig åpenhet om eksporten av forsvarsmateriell, må skje innenfor rammen av den lovpålagte taushetsplikten.

3 Kontrollen med eksporten av forsvarsmateriell

Kontrollen med eksport av strategiske varer, teknologi og tjenester er hjemlet i lov og forskrift. Begrepet strategiske varer er en fellesbetegnelse for henholdsvis forsvarsmateriell og flerbruksvarer.

Det er utarbeidet egne retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell, teknologi og tjenester for militære formål. Retningslinjene omtales i meldingens kapittel 3.3.

I Meld. St. 26 (2018–2019) ble det gjort grundig rede for Utenriksdepartementets arbeid med et oppdatert og tydelig rammeverk for eksportkontrollen og et mer tilgjengelig regelverk.

Figur 3.1 Grunnlaget for norsk eksportkontroll med strategiske varer, tjenester, teknologi og kunnskap

3.1 Eksportkontrolloven

Lov av 18. desember 1987 om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi mv. (eksportkontrolloven) er en fullmaktslov. Departementet er gitt fullmakt i Kgl.res. av samme dato til å administrere loven og utarbeide forskrifter og retningslinjer for å sikre gjennomføring av kontrollen.

Loven gir et vidt hjemmelsgrunnlag for å sikre en effektiv utøvelse av kontrollen med eksporten av strategiske varer, teknologi og tjenester for militære formål.

I 2021 ble det geografiske anvendelsesområdet for eksportkontrollregelverket utvidet. Eksportkontrolloven § 1 tredje ledd slår nå fast at loven også gjelder for Svalbard og Jan Mayen. Det innebærer at lisensplikten i eksportkontrollforskriften § 3, jf. §§ 4-7, for eksport av varer, teknologi og tjenester oppført på vareliste I og II gjelder for Svalbard og Jan Mayen. Endringen forhindrer at Svalbard og Jan Mayen kan utnyttes til omgåelse av norsk eksportkontrollregelverk. Endringen innebærer også at våpenembargoer som gjennomføres som en del av folkerettslige bindende FN-sanksjoner eller andre internasjonale tiltak som Norge slutter opp om, vil gjelde på Svalbard og Jan Mayen. Dette sikrer at eksportkontrollregelverket er i tråd med våre internasjonale forpliktelser.

I lovens § 1 heter det videre at Kongen kan bestemme at varer og teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militær bruk eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer og teknologi som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger, jf. straffeloven § 131, ikke må utføres fra Norge uten særskilt tillatelse. Videre heter det at det også kan settes forbud mot at det uten særskilt tillatelse ytes tjenester som nevnt over. Det kan settes vilkår for tillatelsene. Kongen kan i tillegg sette forbud mot at personer som har bopel eller oppholdssted i Norge, samt norske selskaper, stiftelser og sammenslutninger uten særskilt tillatelse driver handel med, formidler eller på annen måte bistår ved salg av våpen og militært materiell fra et fremmed land til et annet. Tilsvarende gjelder for strategiske varer og teknologi som er nærmere angitt i eksportkontrollforskriften, dvs. varer og teknologi som kan anvendes i masseødeleggelsesvåpen og leveringssystemer for slike våpen.

Enhver plikter å gi departementet den bistand og de opplysninger som kreves for å kontrollere at bestemmelsene i loven eller i forskriften gitt i medhold av den blir fulgt. Denne vide adgangen til innhenting av bedrifts- og konkurransesensitiv informasjon og bistand i forbindelse med behandlingen av lisenssøknader, har sitt motstykke i lovens strenge bestemmelser om taushetsplikt. Enhver har taushetsplikt om det de får kunnskap om etter loven jf. eksportkontrolloven § 2 fjerde ledd.

Utenriksdepartementet kan foreta inspeksjon og kreve innsyn i dokumenter som har betydning for eksportaktiviteter, herunder regnskapsmateriale og forretningspapirer. Departementet kan også kreve beslag i dokumenter og materiale som nevnt, og kan rette anmodning til politiet om ransaking av kontor- og bedriftslokaler.

Loven inneholder straffebestemmelser, som omfatter bøter, fengsel eller begge deler. Det er straffbart å utføre eller forsøke å utføre varer, teknologi eller tjenester uten tillatelse, å overtre vilkår som er satt, gi uriktige opplysninger, muntlig eller skriftlig, om forhold som er av betydning for adgangen til å utføre varer, teknologi eller tjenester, eller på annen måte overtre bestemmelser som er gitt i eller i medhold av loven. Uaktsom overtredelse kan straffes med bøter eller fengsel inntil to år.

I St.meld. nr. 29 (2007–2008), St.meld. nr. 42 (2008–2009), Meld. St. 21 (2009–2010) og Meld. St. 26 (2018–2019) ble det redegjort grundig for lovens virkeområde.

3.2 Eksportkontrollforskriften

Forskrift om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester av 19. juni 2013 (eksportkontrollforskriften) gir regler om den operative gjennomføringen av kontrollen. Forskriften gir nærmere regler om selve lisensieringen, herunder adgangen til å sette vilkår for en lisens, og til å trekke tilbake, suspendere eller endre en tidligere innvilget lisens, om unntak fra lisensplikten og til å kreve sluttbrukererklæring.

Forskriften angir to kontrollister. Liste I omfatter forsvarsrelaterte varer og teknologi, mens Liste II beskriver flerbruksvarer- og teknologi. EU har konsolidert listene som er fremforhandlet i de multilaterale eksportkontrollregimene hvor Norge deltar. Listene oppdateres i tråd med konsensusvedtak i de ulike regimene. Av hensyn til brukervennlighet benyttes de to EU-listene direkte i den norske forskriften.

I tillegg til varer, kreves det lisens for tjenesteytelser knyttet til varelistene, eller tjenester som for øvrig kan tjene til å utvikle et lands militære evne. Det kreves også lisens for formidling av strategiske varer mellom to tredjeland.

Forskriften gir adgang til å stanse eksport av andre varer, teknologi og tjenester under visse omstendigheter. I Meld. St. 25 (2019–2020) ble det gjort grundig rede for fire såkalte generalklausuler i forskriftens § 7. Disse gir hjemmel til å utløse lisensplikt for enhver vare, teknologi eller tjeneste under gitte omstendigheter. Slik lisensplikt utløses bare i den hensikt å kunne avslå en søknad om eksportlisens når:

det vurderes at varene er ment for bruk i en masseødeleggelsesvåpenaktivitet;

varen er for militær bruk i områder hvor det er krig, krig truer eller til et land hvor det er borgerkrig;

varen er for militær bruk i et land som er omfattet av sanksjoner, restriktive tiltak eller våpenembargo;

varen anses å direkte kunne tjene til å utvikle et lands militære evne på en måte som ikke er forenlig med vesentlige norske sikkerhets- og forsvarsinteresser.

Utenriksdepartementet arbeider med å innføre en særskilt lisensplikt når det gjelder kontroll med kunnskapsoverføring av strategiske teknologier. Et konkret forslag om slik kontroll ble sendt på høring primo 2022. Det er redegjort nærmere for dette arbeidet i kapittel 6.

3.3 Utenriksdepartementets retningslinjer

For å sikre en effektiv kontroll basert på Stortingets vedtak og internasjonale forpliktelser, er det etablert retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av våpen, ammunisjon og annet militært materiell, teknologi og tjenester.

Retningslinjene skal sikre at Stortingets vedtak blir fulgt. I 1992 ble det for første gang publisert retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell, samt teknologi og tjenester for militære formål. Retningslinjene har siden 1992 gitt forsvarsindustrien innsyn i Stortingets og myndighetenes rammebetingelser. Retningslinjene bidrar til forutsigbarhet og likebehandling, hvilket er av stor betydning ettersom utvikling, produksjon og markedsføring av forsvarsmateriell forutsetter langsiktig planlegging.

I 2014 ble retningslinjene revidert. Det ble bl.a. innarbeidet en konsolidert kriterieliste, som består av EUs åtte adferdskriterier for våpeneksport og ATTs artikler 6 og 7 om eksportkontroll. Oppdateringen i 2014 innebar en reell styrking av retningslinjene og at Utenriksdepartementets vurderinger ble tydeliggjort og mer tilgengelige. Kriteriene utdyper hvilke vurderinger Utenriksdepartementet gjør i saksbehandlingen, jf. 1959-vedtaket og 1997-presiseringen. Det ble redegjort grundig for kriteriene i Meld. St. 26 (2018–2019) og i Meld. St. 35 (2020–2021).

For å sikre mest mulig forutsigbarhet og likebehandling, er retningslinjenes systematikk bygget på to stolper, herunder fire landgrupper og to varekategorier. Retningslinjene angir nærmere regler for hvilke varekategorier som kan tillates eksportert til de enkelte landgruppene, samt hvilken dokumentasjon som kreves ved eksport til de ulike landgruppene. Retningslinjene gir klare bestemmelser om krav til sluttbrukerdokumentasjon. Ved salg av forsvarsmateriell som ikke er delleveranser under myndighetsgodkjent samarbeidsavtale, kreves alltid sluttbrukerdokumentasjon før lisens kan innvilges.

Figur 3.2 Illustrasjon av saksbehandlingsprosessen for søknader om eksportlisens

I den norske eksportkontrollen med forsvarsmateriell, anvendes ikke landlister. Imidlertid definerer retningslinjene fire landgrupper:

Landgruppe 1 er NATOs medlemsland, nordiske og særlig nærstående land.

Landgruppe 2 er land som er godkjent som mottakere av A-materiell etter forutgående regjeringsbehandling.

Landgruppe 3 er land som bare kan motta B-materiell.

Landgruppe 4 retter seg mot land som Norge ikke eksporterer verken A- eller B-materiell til. Dette er bl.a. land som rammes av 1959-vedtaket eller som er gjenstand for våpenembargo.

Varekategori A omfatter våpen, ammunisjon og visse typer materiell, samt annet materiell med strategisk kapasitet som vesentlig kan påvirke de militære styrkeforhold utover nærområdet.

Varekategori B omfatter øvrige forsvarsrelaterte varer som ikke har de egenskaper eller bruksområder som definert for varekategori A. Det er også praksis å behandle eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk etter retningslinjenes bestemmelser om lisensiering av B-materiell.

Utenriksdepartementet innvilget 1893 søknader om eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer i 2021. Søknadene følger en etablert saksbehandlingsprosess, som fremgår av figuren ovenfor. I denne prosessen gjøres det grundige og individuelle vurderinger av saken i henhold til retningslinjene.

Figur 3.3 Kriterier for vurdering av eksport av forsvarsmateriell

Retningslinjene forutsetter grundige og brede vurderinger av uten- og innenrikspolitiske forhold i landet som skal motta forsvarsmateriell. 1959-vedtaket slår fast at det som hovedregel ikke skal gis tillatelse til eksport av forsvarsmateriell til områder hvor det er krig, krig truer eller land hvor det er borgerkrig. Dersom en lisenssøknad gjelder et mottakerland som rammes av dette hovedprinsippet, vil lisens ikke kunne innvilges. Dette gjelder uavhengig av hvilket materiell det er snakk om. I slike tilfeller vil det ikke være nødvendig å foreta konkrete vurderinger av kriteriene i den konsoliderte liste. Disse kommer først til anvendelse når det er avklart at 1959-vedtaket ikke står i veien for eksport. I vurderingen av de enkelte kriteriene, tas det utgangspunkt i om den spesifikke varen eller teknologien som er søkt eksportert i seg selv kan benyttes til uakseptable militære aktiviteter, bl.a. om utstyret kan bli brukt til intern undertrykking, til å krenke grunnleggende menneskerettigheter eller til å begå alvorlige brudd på internasjonal humanitærrett. I slike vurderinger, kan departementet trekke på egne landvurderinger og på informasjon fra en rekke kilder. Dette er gjerne rapporter fra anerkjente organisasjoner, som FN, Amnesty International, Human Rights Watch eller nærstående lands landrapporter. I tillegg benyttes informasjon som er utvekslet innenfor Norges samarbeid med EU om eksportkontroll og fra de multilaterale eksportkontrollregimene.

3.4 Retningslinjenes bestemmelser om sluttbrukerdokumentasjon

Det kreves alltid dokumentasjon om den endelige sluttbrukeren ved eksport av forsvarsmateriell fra Norge. Kravet til dokumentasjon er beskrevet i retningslinjene.

Eksport av A-materiell tillates bare til land i landgruppene 1 og 2, mens B-materiell kan tillates til mottakere i landgruppe 3.

Landgruppe 1 består av NATOs medlemsland, de nordiske landene og noen særskilt nærstående land. Det er et grunnleggende prinsipp og praksis at eksporten av forsvarsmateriell mellom NATO-lands forsvarsmyndigheter bygger på en langsiktig utenriks-, sikkerhets- og forsvarspolitikk, hvor leveranser av materiell mellom partene er forankret i omfattende avtaler og mangeårig praksis. Det foreligger en etablert tillit innenfor alliansen når det gjelder eventuell viderelevering av våpenmateriell som opprinnelig er anskaffet fra et annet medlemsland. Ved eksport til medlemsland i NATO, nordiske land eller til nærstående land, dvs. landgruppe 1, kreves dokumentasjon som godtgjør sluttbrukeren før lisens innvilges. Omfanget av dokumentasjonen som skal til for å godtgjøre sluttbrukeren vil avhenge av den enkelte sak, f.eks. i hvilken grad det foreligger et etablert samarbeidsforhold, avtaler, kontrakter o.l. Dersom det ikke foreligger et etablert samarbeid og begrunnet tillitsforhold, kreves mer omfattende dokumentasjon og forsikringer fra sluttbrukeren før tillatelse til eksport kan innvilges.

Ved eksport av A-materiell til land som faller inn i landgruppe 2, kreves det alltid myndighetsbekreftet sluttbrukererklæring med reeksportklausul, dvs. forsikringer om at reeksport ikke kan finne sted uten norske myndigheters godkjennelse.

For eksport av B-materiell kreves tilfredsstillende dokumentasjon som godtgjør sluttbruker og sluttbruk. Omfanget av slik dokumentasjon vil avhenge av utstyrets bruksområde og mottakerlandet.

Utenriksdepartementet har utarbeidet formater for ulike sluttbrukererklæringer. Hensikten er å gi eksportbedriftene best mulig veiledning og forutsigbarhet om hvilke forsikringer og opplysninger som forutsettes å inngå i sluttbrukerdokumentasjon og sluttbrukererklæringer som følger en søknad om eksportlisens.

Fra norsk side har vi gjennom flere år arbeidet for å fremme oppslutning om en felles norm om sluttbrukererklæringer innenfor NATO og Wassenaar-samarbeidet. Det har hittil ikke vært mulig å få oppslutning om Norges initiativ. Årsaken til manglende oppslutning er prinsippet om nasjonal suverenitet i spørsmål om eksport av forsvarsmateriell. Et lands rett til å ha et forsvar er forankret i FN-paktens artikkel 51, og dette innebærer at land også har en legitim rett til å kjøpe og selge forsvarsmateriell. Selv om det ikke foreligger en felles norm om sluttbrukererklæringer, krever eksportland, inkludert Norge, i praksis sluttbrukerdokumentasjon i henhold til sin nasjonale praksis. Norge selger forsvarsmateriell bare når den endelige sluttbruker er statlig myndighet i mottakerlandet, og når dette er tilfredsstillende dokumentert.

Regjeringen vil fortsatt arbeide for å fremme enighet om felles internasjonale formater og normer når det gjelder sluttbrukerdokumentasjon og reeksportklausuler. Det er særlig aktuelt å arbeide for et sluttbrukerformat innenfor FNs våpenhandelsavtale, ATT.

I Meld. St. 8 (2011–2012), Meld. St. 49 (2012–2013), Meld. St. 8 (2014–2015) og Meld. St. 8 (2015–2016) ble det redegjort for departementets arbeid med å styrke retningslinjene. I Meld. St. 26 (2018–2019) ble det gjort grundig rede for departementets vurderinger knyttet til retningslinjene, samt om arbeidet med et tydelig regelverk. I Meld. St. 35 (2020–2021) ble arbeidet med landklareringer og behandlingen av konkrete lisenssøknader nøye omtalt.

Figur 3.4 Illustrasjon basert på fremstillingen i kapittel 3.5

3.5 Stortingets vedtak om eksport av forsvarsmateriell

De siste månedene har vi fått en brutal påminnelse om hva utenrikspolitikken handler om. For norsk og europeisk sikkerhet er krigen i Ukraina et vannskille. Å støtte Ukraina med forsvarsmateriell er utøvelse av utenriks- og sikkerhetspolitikk. Russlands folkerettsstridige invasjon av Ukraina krever at vi åpner for helt særskilte beslutninger og tiltak. Det understreker viktigheten av å ha fleksibilitet i regelverket for å kunne utøve Norges utenriks- og sikkerhetspolitiske interesser.

Spørsmålet om hvem vi skal eksportere våpen til har alltid vært gjenstand for debatt. Det er en naturlig del av den demokratiske prosessen. Debatten påvirkes av den globale sikkerhetspolitiske utviklingen. Slik vil det også være i fremtiden. Historien har vist oss noen konkrete eksempler på det.

I 1933 erklærte Paraguay krig mot Bolivia. I 1934 sluttet Norge seg til Folkeforbundets våpenembargo overfor de to landene. Samtidig valgte norske myndigheter å godkjenne salg av et stort antall artilleriskudd til Bolivia. Dette ble blant annet begrunnet med kontraktsforpliktelser inngått forut for Folkeforbundets våpenembargo. Norge ignorerte ikke blankt embargoen ved å innvilge eksport til Bolivia. Norges forutsetning for tilslutning var effektiv etterlevelse av embargoen, noe som ikke var tilfellet da en rekke stater fortsatte å utføre ammunisjon til Bolivia. I kjølvannet av kritikken som fulgte eksporten til Bolivia, vedtok Stortinget i 1935 at:

«1. Eksport av våben og ammunisjon må kun tillates til land som ikke befinner sig i borgerkrig eller krig med mindre denne av Folkeforbundets kompetente organer er erklært for legal forsvarskrig.

2. Eksport av våben og ammunisjon må alene foregå til legale regjeringer.»[1]

I 1958 godkjente regjeringen eksport av ammunisjon og håndgranater til Cuba. Før varene ankom landet hadde Cubas tidligere president Batista blitt styrtet av Fidel Castro. Eksporten vakte stor oppsikt i Norge, og man fikk en debatt om eksporten var i tråd med stortingsvedtaket av 1935.

I debatten i Stortinget i 1959 erklærte statsminister Gerhardsen bl.a. på regjeringens vegne at:

«De prinsipielle retningslinjer som kommer til uttrykk i vedtaket (av 1935), svarer til de retningslinjer Regjeringen har søkt å følge. Når det gjelder den fremtidige behandlingen av slike saker, kan jeg på Regjeringens vegne erklære at den vil holde seg nøye til de prinsipielle retningslinjer som hittil vanligvis har vært fulgt ved utstedelse av eksporttillatelse for våpen og ammunisjon.

Det skal ved avgjørelsen legges vekt på de utenrikspolitiske vurderinger, og hovedsynspunktet bør være at Norge ikke vil tillate salg av våpen og ammunisjon til områder hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig».[2]

11. mars 1959 vedtok Stortinget følgende:

«Stortinget tar til etterretning den erklæring statsministeren på Regjeringens vegne har lagt fram. Stortinget vil sterkt understreke det prinsipp at eksport av våpen og ammunisjon fra Norge bare må skje etter en omhyggelig vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område. Denne vurdering må etter Stortingets mening være avgjørende for om eksport skal finne sted».[3]

På bakgrunn av krigen i Vietnam fremsatte representanten Finn Gustavsen i 1967 forslag om å bekrefte forbud mot eksport av våpen og ammunisjon til land som er i krig eller borgerkrig.

I innstillingen fra utenriks- og konstitusjonskomiteen om forslaget i 1967 fremgår det bl.a. at:

«Stortingsvedtaket av 1959 tar etter komiteens oppfatning ikke sikte på å regulere forhold som står i forbindelse med vår egen forsvars- og sikkerhetspolitikk, men berører bare kommersiell våpeneksport. Utførsel og innførsel av våpen som finner sted i forbindelse med planer trukket opp i NATOs forsvarsorganisasjon og som er godtatt av Norge eller som er basert i våpenhjelpavtaler mellom Norge og noen av NATOs andre medlemsland, faller derfor utenfor de forhold som Stortingets vedtak tar sikte på å gi regler for. Derimot må det etter komiteens mening naturligvis gjelde fullt ut for annen våpenutførsel til NATO-land».[4]

Videre sluttet Stortinget seg i 1997 enstemmig til en presisering av 1959-vedtaket. Dette gjaldt betydningen av demokratiske rettigheter og respekten for grunnleggende menneskerettigheter i vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende land.

Historikken viser at det bærende prinsipp må være de hensynene som til enhver tid gjenspeiler Norges utenriks- og sikkerhetspolitiske interesser. I det bildet vi nå står i er det en pågående krig i Ukraina. Det vil endre det sikkerhetspolitiske landskapet i overskuelig fremtid, og påvirke norsk sikkerhetspolitikk. Kontrollen med eksport av forsvarsmateriell skal skje innenfor strenge og ansvarlige rammer. Samtidig skal regjeringen fatte nødvendige politiske beslutninger når det kommer til sentrale utenriks- og sikkerhetspolitiske interesser.

3.6 Donasjon av forsvarsmateriell til Ukraina

Russlands angrep på Ukraina utfordrer europeisk sikkerhet på en måte vi ikke har sett siden 2. verdenskrig. Dette krever særskilte beslutninger og tiltak. Bare tre dager etter at krigen brøt ut, besluttet en samlet regjering at Norge skulle donere forsvarsmateriell til Ukraina. Det utgjorde et linjeskifte. Regjeringen har hele veien vært tydelige på at man løpende vil vurdere å donere forsvarsmateriell, herunder både A- og B-materiell. Vår våpenstøtte til Ukraina er i tråd med deres egne behov. Våpenstøtte til Ukraina har bred støtte i Stortinget, og er beslutninger som er til det beste for Norges og våre alliertes sikkerhet. Vi har lagt oss på samme linje som våre nære allierte og de øvrige nordiske landene.

Den første donasjonen gikk på beskyttelsesutstyr i form av hjelmer og beskyttelsesvester. Kort tid etter, fulgte regjeringen opp med å donere annet forsvarsmateriell, såkalt A-materiell. Norge har også donert tyngre våpen. Ytterligere donasjoner, vurderes fortløpende.

I tiden fremover vil Ukraina ha behov for mer våpen for å stå imot angrepene.

Slik rammeverket for eksportkontroll er formulert, har den til enhver tid sittende regjering et mandat til å fatte særskilte tiltak. Det er viktig at Norge fortsatt viser handling og støtter Ukraina sammen med våre allierte. Å donerer forsvarsmateriell er et bidrag til deres legitime rett til å forsvare seg, et prinsipp som er forankret i FN-paktens artikkel 51.

Av sikkerhetshensyn har det vært viktig å ikke omtale donasjonene før våpnene har kommet frem. Regjeringen viderefører linjen med å utvise forsiktighet i den offentlige omtalen av donasjonene der det foreligger sikkerhetsgrunner for det. Samtidig vil regjeringen fortsette å holde Stortinget godt informert og involvert.

Regjeringen har i tillegg, etter å ha konsultert Stortinget, tillatt re-eksport av norskproduserte våpen fra NATOs medlemsland, de nordiske landene og andre nærstående land. Videre har regjeringen bevilget 400 millioner kroner til en britiskledet mekanisme for anskaffelse av våpen og militært materiell til Ukraina.

3.7 Beskyttelsesutstyr til minerydding og humanitære formål

Utenriksdepartementet har i 2022 tydeliggjort grunnlaget for kontrollen med beskyttelsesutstyr til bruk under minerydding og andre humanitære formål. Humanitære organisasjoner som er tilstede i konfliktområder, eller i post-konfliktområder, kan ha behov for beskyttelsesutstyr som er underlagt lisensplikt etter eksportkontrollregelverket.

Slikt beskyttelsesutstyr dreier seg i hovedsak om beskyttelsesvester, hjelmer og visirer. Avhengig av utstyrets egenskaper, klassifiseres slikt utstyr som flerbruksvarer eller forsvarsmateriell. Organisasjoner som skal medbringe slikt utstyr må søke Utenriksdepartementet om lisens før utførsel finner sted.

Utenriksdepartementet anser det som svært viktig at humanitære organisasjoner får tilgang til adekvat beskyttelsesutstyr for å kunne utføre sine oppgaver, enten dette dreier seg om minerydding eller annen aktivitet som krever beskyttelsesutstyr. Departementet har derfor i 2022 tydeliggjort denne kontrollen og hvilke vilkår som må være tilstede for at en slik utførsel kan finne sted. Det er nødvendig at det humanitære formålet ved utførselen dokumenteres, og organisasjonen som skal benytte utstyret må anses å være en anerkjent humanitær organisasjon. Videre er det krav om at det ved mineryddingsoppdrag finnes en nasjonal myndighet for minerydding i det aktuelle landet. Stortingets 1959-vedtak kan ikke sies å komme anvendelse for utførsel av beskyttelsesutstyr som klassifiseres som forsvarsmateriell til bruk av humanitære organisasjoner for dokumenterte humanitære formål.

4 Utenriksdepartementets oppgaver og nasjonalt samarbeid om eksportkontroll

Utenriksdepartementets oppgaver som myndighet for den strategiske eksportkontrollen i Norge består av forvaltningsoppgaver, samt politikk- og regelverksutvikling. Dette inkluderer utvikling av norsk eksportkontrollpolitikk, ivaretagelse av norske interesser i et omfattende multilateralt samarbeid, informasjonsarbeid overfor næringslivet, samt behandling av søknader om eksportlisenser, rapportering om eksport samt saker relatert til håndhevelse av eksportkontroll- og sanksjonsregelverket. Departementet er også ansvarlig for håndhevelse av sanksjonsregimer som er vedtatt i FNs sikkerhetsråd og for restriktive tiltak vedtatt av EUs råd som Norge har sluttet seg til.

Forvaltningsarbeidet er avhengig av at departementet besitter spesialisert ekspertise og tilstrekkelige ressurser for å sikre en effektiv og ansvarlig forvaltning. Det er et mål at bedriftenes søknader behandles effektivt. Et oppdatert regelverk, samt juridisk-, sikkerhetspolitisk-, eksportkontrollfaglig- og teknisk kompetanse er avgjørende for å sikre gjennomføring av en effektiv kontroll, ivareta Stortingets forutsetninger og våre internasjonale forpliktelser.

En prioritert oppgave for Utenriksdepartementet er informasjonsvirksomhet overfor næringslivet. Det legges stor vekt på å sikre departementets tilgjengelighet og nær kontakt med eksportbedriftene om både konkrete eksportsaker og om veiledning om eksportkontrollregelverket generelt. God kontakt er også viktig for at departementet skal kunne ha nødvendig oversikt over norske teknologimiljøer, norsk teknologiutvikling og viktige næringsinteresser. Utenriksdepartementet gjennomførte i januar 2022 et digitalt informasjonsmøte for næringslivet, med rekordstor påmelding. Departementet gjennomførte også et eget informasjonsmøte for sivilsamfunnet.

Utenriksdepartementet samarbeider tett med partene i det nasjonale samarbeidet om eksportkontroll. I kapittel 4.3 redegjøres det nærmere for samarbeidet mellom ulike etater og departementer om en mest mulig effektiv eksportkontroll.

Regjeringen vil fortsatt sikre tilstrekkelig kompetanse, tilstrekkelige ressurser og rammebetingelser for å kunne ivareta eksportkontrolloppgavene på et område som er i rask endring.

Det ble redegjort grundig for Utenriksdepartementets oppgaver i og Meld. St. 8 (2015–2016).

Riksrevisjonens undersøkelse av myndighetenes arbeid med strategisk eksportkontroll ble lagt frem i februar 2021. Utenriksdepartementet jobber kontinuerlig med tiltak for å følge opp undersøkelsen, bl.a. gjennomgang av eldre landklareringer, styrket systematikk for kvalitetssikring av lisensvilkår, full revisjon av rutiner samt styrket dokumentasjon av vurderinger i saksbehandlingen. Anskaffelsen av nytt søknads- og saksbehandlingssystem er også en viktig del av dette arbeidet.

4.1 Kontrollen med eksport av flerbruksvarer

Kontrollen med eksport av flerbruksvarer bidrar til å hindre spredning av masseødeleggelsesvåpen og leveringsmidler for slike våpen. Gjennom nasjonal gjennomføring av kontrollen, støtter Norge også opp under internasjonale ikke-spredningsinstrumenter.

Flerbruksvarer er varer som opprinnelig er utviklet for sivil bruk, men som også kan ha viktige militære anvendelser eksempelvis i aktiviteter knyttet til masseødeleggelsesvåpen (MØV) og leveringsmidler for slike våpen.

Flerbruksvarer er beskrevet i eksportkontrollforskriftens liste II. Listen består av flerbruksvarelistene som er fremforhandlet i de multilaterale regimene som Norge deltar i, og som EU har sammenstilt til en felles og brukervennlig liste. Innenfor Australia-gruppen, missilkontrollregimet MTCR, det kjernefysiske regimet NSG og Wassenaar-samarbeidet, pågår det løpende forhandlinger innenfor tekniske ekspertgrupper om nye teknologier og oppdatering av kontrollistene. EUs flerbruksliste, og dermed den norske liste II, oppdateres i tråd med endringene som er vedtatt i de ulike regimene.

Innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene utveksles det omfattende informasjon om spredningstrender og anskaffelsesforsøk, fremvoksende teknologier samt om relevante nasjonale avslag på lisenssøknader. Dette er informasjon som skal tas hensyn til i de enkelte medlemslandenes lisensvurderinger. Dersom et land har notifisert lisensavslag, forutsettes det at øvrige medlemsland avslår tilsvarende lisenssøknader til den samme mottakeren. Denne «no undercut»-prosedyren skal bidra til å forebygge leveranser til bruk i MØV-aktiviteter, samt hindre kommersiell undergraving mellom bedrifter i medlemslandene.

Kontrollen med eksport av flerbruksvarer kan være svært kompleks og medfører grundige risikovurderinger. I saksbehandlingen inngår ofte gradert informasjon knyttet til det aktuelle mottakerlandet, herunder om bekymringsfulle våpenprogrammer. Det er ikke mulig å gi samme forutsigbarhet om muligheten for å få lisens for flerbruksvarer som ved eksport av forsvarsmateriell, som baserer seg på nasjonal sikkerhetspolitikk og nasjonal diskresjon.

Dersom det i vurderingen av en lisenssøknad vurderes at det aktuelle salget utelukkende er for sivil sluttbruk, skal lisens innvilges slik at legitim handel ikke hindres unødig.

4.2 Nytt søknads- og saksbehandlingssystem

En viktig forutsetning for Utenriksdepartementets gjennomføring av kontrolloppgavene er et effektivt, sporbart og sikkert søknads- og saksbehandlingssystem. I 2015 tok departementet i bruk søknads- og saksbehandlingssystemet E-lisens. Dette systemet benyttes til å motta og behandle konkrete søknader om eksportlisenser, samt til innsending og behandling av andre søknader og henvendelser om eksportkontroll. Systemet benyttes også av industrien til rapportering om eksport av forsvarsmateriell og for fremstilling av det tallmaterialet som inngår i denne meldingen. E-lisens sørger for nødvendig sikkerhet for å beskytte sensitive opplysninger.

E-lisens sørger også for at departementet kan kontrollere at bedriftene oppfyller det lovpålagte kravet om å rapportere på den konkrete eksporten av forsvarsmateriell og flerbruksvarer for militær bruk som har funnet sted på bakgrunn av gyldige lisenser.

Utenriksdepartementet har satt i gang et arbeid med et nytt og forbedret system. Det nye systemet skal styrke sporbarhet og skriftliggjøring av vurderinger i saksbehandlingen, sikre mer effektiv samhandling i forvaltningsapparatet, bedre funksjoner for oppfølging av vilkår og særvilkår tilknyttet lisenser, samt bli et mer brukervennlig og effektivt system for industrien. Det nye systemet skal inkludere elementer som allerede er blitt oppdatert i departementet, herunder vedtaksmaler, standardiserte besvarelser, tydelig og korrekt hjemmelsbruk, samt sørge for styrket ivaretagelse av bestemmelsene i forvaltningsloven. Det skal i tillegg lages en integrasjon mellom E-lisens og Tolletatens deklarasjonssystem TVINN, for å styrke den digitale samhandlingen mellom departementet og Tolletaten i kontrollen av eksport av strategiske varer.

Økningen i antallet saker, økt kompleksitet, nye kontrolloppgaver og behovet for forbedret funksjonalitet og brukervennlighet, gjør det nødvendig å styrke E-lisens. Arbeidet med å anskaffe et nytt og mer moderne E-lisens-system er godt i gang, og har høy prioritet i departementet. Dette er et strategisk viktig tiltak for å sikre en mer effektiv oppgaveløsning, en mer effektiv forvaltning av eksportkontrollen og bedre utnyttelse av departementets ressurser. I arbeidet har enkelte sentrale forsvarsbedrifter gitt innspill til ønsket funksjonalitet og behov. Departementet vil, innenfor kostnadsrammene som er satt, søke å utvikle et system som ivaretar industriens- og departementets behov.

4.3 Det nasjonale samarbeidet om eksportkontroll

Det nasjonale samarbeidet om eksportkontroll består av et tett operativt samarbeid mellom Utenriksdepartementet, Politiets sikkerhetstjeneste (PST), Tolletaten og Etterretningstjenesten. PST er gjennom politiloven ansvarlig for å forebygge og etterforske brudd på eksportkontrollregelverket. Tolletaten er ansvarlig for vare- og dokumentkontroll ved eksport. Etterretningstjenesten har gjennom den nye etterretningstjenesteloven også lovpålagte oppgaver knyttet til eksportkontroll og ikke-spredning.

Departementet trekker ved behov på ekspertise fra Forsvarets forskningsinstitutt (FFI) og Direktoratet for strålevern og atomsikkerhet (DSA).

Riksrevisjonens rapport påpeker at det nasjonale samarbeidet om eksportkontroll og ikke-spredning er godt, men at det er nødvendig å styrke informasjonsutvekslingen, også på gradert nivå. Det anses nødvendig å etablere en effektiv, felles kommunikasjonsplattform for å styre det nasjonale samarbeidet og informasjonsutvekslingen.

Departementet legger videre stor vekt på fortsette arbeidet med å styrke og videreutvikle det nasjonale samarbeidet om eksportkontroll. Det legges vekt på tett operativt samarbeid med PST, Tolletaten og Etterretningstjenesten, og strategisk samarbeid med de ansvarlige departementene. Etatene samarbeider også om utvalgte saker i Operativ eksportkontrollgruppe (OEG) der formålet er å bistå departementet med beslutningsstøtte.

Utviklingen i internasjonal spredningsaktivitet medfører at kontrolloppgavene blir stadig mer utfordrende og komplekse. Flere norske bedrifter utvikler eller produserer strategiske varer og teknologi som er etterspurt av land det er knyttet bekymring til med tanke på mulig utvikling av masseødeleggelsesvåpen, eller til andre uønskede militære formål. Også norske bedrifter utsettes for fordekte anskaffelsesforsøk, og det er en viktig oppgave for myndighetene å bidra til økt årvåkenhet blant norske bedrifter. Det nasjonale samarbeidet spiller en avgjørende rolle for å sikre en ansvarlig gjennomføring av kontrolloppgavene, samt etterlevelse av Norges internasjonale forpliktelser på området. I denne sammenheng er det nødvendig at PST, Tolletaten, Etterretningstjenesten, FFI og DSA deltar i relevante ekspertmøter innenfor rammen av det multilaterale eksportkontrollsamarbeidet.

Regjeringen er opptatt av å sikre et godt nasjonalt samarbeid. Det er nødvendig at alle de involverte nasjonale aktørene prioriterer arbeidet med eksportkontroll, og at disse har tilstrekkelige ressurser og kompetanse for å kunne støtte opp om en ansvarlig eksportkontroll og forebygge spredning av masseødeleggelsesvåpen.

5 Utenriksdepartementets arbeid med fremvoksende teknologier

En viktig forutsetning for Utenriksdepartementets gjennomføring av eksportkontroll, er kompetanse på teknologier som kan brukes til undertrykking av en befolkning, militært eller til masseødeleggelsesvåpen. Dette gjelder både teknologi som allerede finnes, men også de nye og fremvoksende, vurderes med tanke på risikoen for at de kan brukes til uønskede formål.

«Fremvoksende teknologier» refererer vanligvis til teknologier som er under utvikling. Tidligere forventet disse å være tilgjengelige i løpet av fem til ti år. Denne tidshorisonten kortes imidlertid stadig ned i takt med det generelle utviklingstempoet. Blant disse er varer og teknologi med militære bruksområder. Eksempler på dette er 3D-printere, kvantedatamaskiner, kunstig intelligens, maritim autonomi, bioteknologi og avansert overvåkingsteknologi.

Trender i den teknologiske utviklingen

Eksportkontrollen følger særlig med på to overordnede sett teknologier, det er masseødeleggelsesvåpen og konvensjonelle våpen. Kontrollen støtter opp om våre ikkespredningsforpliktelser i folkeretten knyttet til NPT, BTWC og CWC, samt av vedtak fattet innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene som Norge er medlem i.

En grunnleggende målsetting for eksportkontrollen er at eksport av flerbruksvarer ikke skal bidra til spredning av masseødeleggelsesvåpen. I tillegg gir eksportkontrollforskriften hjemmel til å kontrollere varer som ikke står på flerbrukslisten (vareliste II), dersom det vurderes å foreligge en uakseptabel risiko for at varen eller teknologien er ment for masseødeleggelsesvåpen eller leveringsmidler for slike våpen.

Australiagruppen (AG) har et særlig ansvar for oppsynet med informasjonsteknologi som kan benyttes til kjemi- og biologivåpenprogrammer. Kunstig intelligens og maskinlæring kan i dette domenet brukes til å predikere giftighet og kjemisk struktur, og dermed kartlegge helt nye typer trusselstoffer. Innen syntetisk biologi kan DNA-syntese og genteknologi skape nye biovåpen, eller våpen basert på kjente organismer som ebola og kopper.

Missilkontrollregimet (MTCR) holder oppsyn med missil- og dronesystemer. Koblingen mellom kunstig intelligens og droner (UAV) står høyt på dagsorden fordi dette kan bane veien for autonome våpen og effektive overvåkningssystemer. Tilsvarende kan teknologi knyttet til hypersoniske missiler (HGV) gi fremtidig våpenlevering som er hurtigere, detekteres senere og er mindre sårbar.

Flerbruksteknologi knyttet til kjernevåpen dekkes av Nuclear Suppliers Group (NSG), er grunnleggende strengt regulert, og med lang utviklingshorisont. Kjernefysiske teknologier er i denne sammenhengen derfor en mindre utfordring for eksportkontroll.

Ved siden av MØV-teknologiene, er målet at flerbruksvarer ikke skal bidra til konvensjonell, militær kapasitetsøkning. Wassenaar-samarbeidet (WA) dekker konvensjonelle teknologier og har i 2022 pågående, komplekse diskusjoner om kontroll av nye teknologier. Kvanteteknologien er fremdeles umoden, men vil få stor betydning innen sensorer (mer pålitelige og følsomme), kvantedatamaskiner (mulighet for kunstig intelligens, kryptografi) samt sikker kommunikasjon. 3D-printing (også kalt «additive manufacturing», AM) er kommet lenger i anvendelse, og har et stort, militært potensiale innen vareproduksjon og vedlikehold. AM vil få stor betydning for militær produksjon og logistikk, og WA har pågående diskusjoner om kontroll. Likeledes vil kunstig intelligens og maskinlæring få omfattende militære anvendelser innen nær sagt alle områder.

Utenriksdepartementet følger den teknologiske utviklingen

Utenriksdepartementet jobber langs flere spor for å følge med på den teknologiske utviklingen. For det første er det igangsatt et arbeid for å styrke koordineringen av nasjonale ekspertmiljøer og samarbeidet mellom disse. Hovedformålet med dette samarbeidet er å følge den teknologiske utviklingen, og planmessig bestemme beste vei videre. For det andre er Utenriksdepartementet i tett dialog med nærstående og likesinnede land. I slike møter står nye, utfordrende teknologier rutinemessig på dagsorden. For det tredje deltar Norge aktivt i de fire multilaterale eksportkontrollregimene der problemstillinger knyttet til framvoksende teknologier er en fast del av dagsorden. Fra norsk side er det viktig at vi har tilstrekkelige ressurser for å forstå de nye teknologiene og risikobildet de presenterer – og hvordan de skal kontrolleres.

Kontroll med de nye teknologiene

Nye teknologier som vurderes kontrollert, blir analysert grundig for å avklare konsekvenser og eventuelle utfordringer. Dialog og rådføring med næringslivet er en viktig del av arbeidet.

Det er viktig at en eventuell kontroll lar seg klart definere og avgrense. For eksempel kan et område som kunstig intelligens (AI) ha tydelige anvendelser i autonome våpensystemer, AI-støttet krigføring samt rekognosering og målidentifikasjon. Imidlertid er det utfordrende å lage en kontroll som entydig fanger de spesifikke militære bruksområdene, men samtidig utelater det sivile bruksområdet. De samme utfordringene viser seg med teknologier som er egnet til masseovervåkning («cyber surveillance») eller nye produksjonsmetoder som 3D-printing.

Fra norsk side vil det legges økt vekt på nasjonal koordinering av tekniske innspill til regimemøtene. Formålet er at Norge er best mulig rustet til å møte utfordringen som de omtalte trendene presenterer.

Tilvirkning, oppdatering og utfordringer med varelistene: Norges arbeid med nye teknologier i regimene

Norge er et aktivt medlem i samtlige eksportkontrollregimer og assosierte avtaleverk. Teknologidrevet næringsliv, koblet med nasjonale ikkespredningsforpliktelser, gir arbeidet i regimene rammer og drivkraft. Kontakt med bedriftene og forsknings- og utviklingsmiljøer gir eksportkontrollen faglig grunnlag for både å fremme, drøfte og vedta forslag i regimene. Ekstra vekt legges på arbeid med nasjonalt viktige teknologier, spesielt innen maritim sektor. Men også nye, globalt gjennomgripende teknologier innen droner, bioteknologi, overvåking, avanserte materialer, 3D-printing og maskinlæring følges tett.

Når nye flerbruksteknologier identifiseres, og der spredningsrisikoen anses som uakseptabel, vil eksportkontrollen starte en prosess for listeføring. Dette arbeidet foregår i regimene. Arbeidet er formalisert og godt organisert, og er diskusjons- og konsensusdrevet. Medlemsland som løfter frem forslag i regimemøtene, skriver gjerne tekniske rapporter, holder orienteringer og leder diskusjoner på temaet. Ettersom vedtakene i regimene krever konsensus, legges det stor vekt på informasjonsarbeid og dialog opp mot samtlige medlemmer.

Varelistene er dynamiske, og innholdet er under konstant revisjon. Listene oppdateres, endres, nyanseres, og i noen tilfeller blir kontrollparametre utdaterte og fjernes. Eksempelvis vil kontroll med svært kraftige datamaskiner etter noen år ha utdaterte spesifikasjoner som uhensiktsmessig også treffer massemarkedet. I slike tilfeller vil grenseverdiene for kontrollen ønskes oppjustert, og diskusjoner i regimene vil avgjøre nye kontrollparametre.

5.1 Digital overvåkningsteknologi

I 2021 vedtok Europaparlamentet en ny og revidert utgave av deres forordning om kontroll med eksport av flerbruksvarer. Forordningen trådte i kraft for samtlige EU-land den 9. september 2021. En av de største endringene i forordningen var en innføring av en ny generalklausul («catch all») for eksport av digital overvåkningsteknologi.

Endringen i EUs forordning har bakgrunn i den arabiske våren i 2011. Her rapporterte en rekke medie- og NGO-aktører om at EU- og USA-baserte selskaper hadde eksportert overvåkningsutstyr til stater i Midtøsten. I visse tilfeller ble overvåkningsutstyret knyttet til undertrykkelse og menneskerettighetsbrudd, bl.a. tortur, vilkårlig arrestasjon og internering. Etter dette startet EU på et arbeid med å skjerpe eksportkontrollen av overvåkningsutstyr, noe som fikk stor plass i utarbeidelsen av den nye forordningen.

Den endelige definisjonen av overvåkningsteknologi i EU-forordningen er utformet som en «catch all»-bestemmelse, som ikke peker på konkrete og nye varekategorier. EU-landene kan tolke spillerommet de er gitt selv. EU er i gang med å utarbeide retningslinjer på hva slags type teknologier som vil omfattes av den nye bestemmelsen. Disse retningslinjene skal etter planen publiseres i september 2022.

Etter det norske eksportkontrollregelverket, er det allerede lisensplikt for eksport av visse typer overvåkningsteknologi jf. eksportkontrollforskriftens vareliste II. Utenriksdepartementet vurderer om det i tillegg til denne kontrollen kan være behov for en egen «catch-all»-bestemmelse for kontroll av overvåkningsteknologi, tilsvarende EUs forordning. Målsetningen er at den norske eksportkontrollen blir mest mulig harmonisert med EUs. Det er imidlertid hensiktsmessig å avvente EUs pågående arbeid med å spesifisere denne kontrollen nærmere. Utenriksdepartementet er i løpende dialog med EU om dette spørsmålet.

USAs initiativ om en prinsipperklæring om kontroll med digitale overvåkningsteknologier og hensyn til menneskerettighetene

USA har nylig tatt initiativ til å ta i bruk eksportkontroll for å adressere spredning av visse varer og teknologi som kan bli brukt til overvåkningsformål. Norge har sluttet seg til initiativet. Formålet er bl.a. å styrke nasjonale regelverk, dele informasjon og etablere mønsterpraksis om kontrollen. I tillegg tar USA til orde for å bidra til å forbedre andres kapasitet til å gjennomføre samme kontroll. USA annonserte et Statement of Intent på det virtuelle Summit for Democracy som USA var vertskap for 9. – 10. desember 2021. Det pågår nå et arbeid blant landene som støtter initiativet om å utarbeide en felles kodeks/prinsipperklæring som skal annonseres i forkant av det andre Demokratitoppmøtet i første halvår 2023. Norge anser dette som et tidsriktig og viktig initiativ, som komplementerer arbeidet i eksportkontrollregimene og EUs forordning om kontroll med overvåkningsteknologier.

6 Kontroll av kunnskapsoverføring

Det er en økende erkjennelse av at norske teknologimiljøer utsettes for stadige forsøk på omgåelser av eksportkontrollregelverket. Både PST og Etterretningstjenesten har i sine årlige trusselvurderinger omtalt hvordan enkelte land fordekt forsøker å anskaffe kunnskap fra Norge til militære formål. Dette gjøres bl.a. ved å plassere og rekruttere egne borgere i avanserte utdannings- og forskningsmiljøer. Kampen om tilgang til kunnskap og forskning er en del av den geopolitiske rivaliseringen og kappløpet om å omsette ny teknologi til militære kapasiteter. Dette kommer også til uttrykk ved at enkelte land målrettet forsøker å viske ut skillet mellom sivil og militær forskning og utvikling, for eksempel ved å gjøre sivil forskning og teknologiutvikling tilgjengelig for forsvarsindustrien. Uten adekvate kontrollmekanismer vil vi ikke i tilstrekkelig grad kunne beskytte norske sikkerhetsinteresser.

Norge er et utsatt mål for fordekte forsøk på å anskaffe kunnskap til militære formål. Norske høyere utdannings- og forskningsinstitusjoner holder et høyt internasjonalt nivå innenfor fagfelt med militær relevans. Undervanns- og materialteknologi er eksempler på kunnskap som vi vet enkelte utenlandske aktører forsøker å anskaffe fra Norge til militær bruk i hjemlandet. Dette er i strid med norske sikkerhets- og forsvarsinteresser. Land som søker slik kunnskap er særlig interessert i hvordan teori kan omsettes i praksis, for eksempel hvordan avansert kunnskap om sensorteknologi kan bidra til å styrke militære undervannskapasiteter. Det er snakk om en langsiktig tilnærming der norske teknologimiljøer utsettes for forsøk på fordekte anskaffelser. Gjennom kunnskapsoverføringen øker aktørenes evne til selv å utvikle, produsere eller bruke avansert militær teknologi, samt masseødeleggelsesvåpen og leveringsmidler for slike våpen. De siste årene er flere forsøk på ulovlig kunnskapsoverføring fra Norge avdekket og hindret.

Selv om overføring av kunnskap allerede reguleres i dagens eksportkontrollforskrift, har kontrollen i praksis basert seg på forebyggende tiltak og overlatt mye ansvar til forsknings-, høyere utdanningsinstitusjoner og teknologimiljøene. Utdannings- og forskningsinstitusjoner vurderer og beslutter i stor grad selv om kunnskapsoverføring i forbindelse med opptak og arbeidsforhold eller annen deling av informasjon, er i tråd med eksportkontrollregelverket og de føringer som har blitt gitt i retningslinjene for kontroll av kunnskapsoverføring. Næringslivet har på sin side forholdt seg til etablert praksis for kontroll av teknologi knyttet til innvilgede lisenser for vareførsel ut av Norge.

Utenriksdepartementet har i økende grad sett at eksportkontrollregelverkets bestemmelser om kunnskapsoverføring har vært krevende å etterleve. Det har vært utfordrende å fatte presise beslutninger ettersom utdannings- og forskningsinstitusjonene ikke har tilgang på det samme informasjonsgrunnlaget som Utenriksdepartementet, for eksempel sikkerhetsgradert informasjon. Dette utgjør i mange tilfeller et viktig bidrag i vurderingen av om en kunnskapsoverføring kan tillates eller ikke.

På denne bakgrunn har Utenriksdepartementet kommet til at det er behov for å klargjøre og styrke regelverket og tydeliggjøre praktiseringen av kontroll av kunnskapsoverføring i og fra Norge. Endringsforslagene ble sendt på alminnelig høring 28. mars 2022, med frist for høringsinnspill 28. juni 2022.

Konkret foreslås det å tydeliggjøre hva som er en eksportkontrollregulert kunnskapsoverføring og å innta en egen bestemmelse om lisensplikt for kunnskapsoverføring i eksportkontrollforskriften.

I høringsnotatet redegjøres det også for når denne lisensplikten inntrer, hvilken kunnskapsoverføring som omfattes av kontroll, unntaksbestemmelser og hvordan man søker om lisens fra departementet.

Med de foreslåtte endringene vil kontrollen av kunnskapsoverføring samsvare med den etablerte lisensplikten for tjenesteytelser og fysiske varer ut av Norge. Utenriksdepartementet vil settes i stand til å fatte beslutninger i de særlig krevende sakene. En styrket kontroll av kunnskapsoverføring vil således være et viktig bidrag til en helhetlig norsk eksportkontroll og redusere risikoen for at norsk akademia og norske høyteknologimiljøer utnyttes til omgåelse av gjeldende eksportrestriksjoner.

Endringene som foreslås skal gjøre det enklere for utdanningsinstitusjoner, forskningsmiljøer og næringslivet å etterleve regelverket. Kontrollen omfatter kunnskapsoverføring som faktisk utgjør en sikkerhetsutfordring. Det vil si kunnskap som overføres innen tekniske fagområder, på et høyt faglig nivå. Konkret foreslår det i høringsnotatet at kontrollen rettes mot kunnskap på et nivå tilsvarende PhD. Annen kunnskapsoverføring vil ikke omfattes av eksportkontroll. Kontrollen, søker på denne måten å balansere sikkerhetshensyn og hensynet til akademisk frihet på en adekvat måte.

Utenriksdepartementet foreslår videre å etablere en lisensieringsmodell med generelle og individuelle kunnskapsoverføringslisenser. Den generelle lisensen vil dekke lisenspliktig kunnskapsoverføring som anses å være i tråd med norske sikkerhets- og forsvarspolitiske interesser. Det understrekes at det her er snakk om forslag, som vi ber om høringsinstansenes innspill på. Utenriksdepartementet vil videre prioritere å gi mest mulig oppdatert veiledning om regelverkets rekkevidde og anvendelse, noe som vil bidra til at kontrollen blir forståelig og fokusert mot de områdene som utgjør en risiko. Forslag til ny veileder om kontroll av kunnskapsoverføring er vedlagt høringsnotatet.

De foreslåtte endringene i forskriften og i praktiseringen av regelverket, innebærer at den norske kontrollen av kunnskapsoverføring vil ligge nærmere de kontrollmekanismene som allerede er etablert i våre nærstående land. I tiden fremover vil utenriksdepartementet legge vekt på både bilateralt og multilateralt samarbeid innen kontroll av kunnskapsoverføring.

7 Sanksjoner og restriktive tiltak

Sanksjoner er et ikke-militært sikkerhetspolitisk og utenrikspolitisk virkemiddel som innebærer at det innføres økonomiske og diplomatiske restriksjoner som begrenser handlefriheten til en stat, en gruppe og/eller enkeltpersoner og selskaper eller andre enheter.

Tradisjonelt har sanksjoner blitt utformet som brede handelsblokader mot et land med tilhørende diplomatisk isolasjon og våpenembargo. I dag rettes sanksjoner, generelt sett, i større grad mot enkeltpersoner eller enheter, slik som den styrende eliten i et land eller andre aktører som er direkte involvert i handlingene det reageres mot.

Sanksjoner kan blant annet bestå av at enkeltpersoner, selskaper eller andre enheter som anses ansvarlige for handlingene det reageres mot, oppføres på en liste over personer eller enheter underlagt økonomiske frystiltak og/eller reiserestriksjoner. Økonomiske frystiltak innebærer at det innføres et påbud om at listeførte økonomiske midler skal fryses og et forbud mot å stille til rådighet eller gjøre tilgjengelig penger eller formuesgoder for vedkommende. Reiserestriksjonene innebærer at listeførte skal nektes å reise inn til og gjennom landet.

I tillegg til økonomiske frystiltak og reiserestriksjoner, er de vanligste sanksjonstypene i dag våpenembargoer, som bl.a. forbyr salg, og relaterte tjenester, av våpen og flerbruksvarer, og i noen tilfeller utstyr som kan brukes til intern undertrykking og overvåking. Videre benyttes sektorielle restriksjoner som for eksempel særskilte handelsforbud, finansieringsforbud, transportforbud eller lignende.

FNs sikkerhetsråd kan med folkerettslig bindende virkning vedta sanksjoner mot stater, personer eller enheter. I tillegg vedtar også Rådet for Den europeiske union restriktive tiltak overfor ulike stater, personer eller enheter. Norge er folkerettslig forpliktet til å gjennomføre Sikkerhetsrådets bindende vedtak, og etter en konkret vurdering kan Norge slutte opp om EU-tiltakene. Flere av sanksjons- og tiltaksregimene inneholder bestemmelser om våpenembargo.

Stortinget vedtok 8. april 2021 lov om gjennomføring av internasjonale sanksjoner. Loven erstatter de to tidligere hjemmelslovene, herunder lov av 7. juni 1968 nr. 4 om gjennomføring av bindende vedtak av De Forente Nasjoners Sikkerhetsråd og lov av 27. april 2001 nr. 14 om iverksetjing av internasjonale, ikkje-militære tiltak i form av avbrot eller avgrensing av økonomiske eller anna samkvem med tredjestatar eller rørsler. Regjeringens fullmakt til å iverksette sanksjoner og restriktive tiltak samles i den nye loven, uavhengig av om det er snakk om FN-sanksjoner eller restriktive tiltak fra EU. Loven styrker også rettsikkerheten til listeførte gjennom innføring av en forvaltningsrettslig klageadgang for de listeførte og gir en mulighet for listeførte til å få oppnevnt en særskilt advokat dersom vedkommende går til søksmål mot staten for å få prøvd gyldigheten av listeføringen. I tillegg utvides anvendelsesområdet for sanksjonslovgivningen til å inkludere Svalbard og Jan Mayen. Kongen kan gi forskrift om lovens anvendelse for de norske bilandene.

Visse typer tiltak som er omfattet av FN-sanksjoner og/eller EU-tiltak gjennomføres med hjemmel i annen norsk lovgivning. Dette gjelder bl.a. reiserestriksjoner, som er gjennomført i utlendingsregelverket, og våpenembargoer, som dels er gjennomført med hjemmel i den alminnelige eksportkontrollovgivningen. Når det gjelder gjennomføringen av våpenembargo, vil varene, teknologien og tjenestene som omfattes av handelsforbudet, i de fleste tilfeller stå på eksportkontrollforskriftens kontrollister og derfor være lisenspliktige. Det er derfor bare i noen av sanksjons- og tiltaksforskriftene at det er inntatt uttrykkelige bestemmelser om våpenembargo. I forbindelse med søknader om eksport av varer, tjenester eller teknologi på varelistene til land underlagt våpenembargo vil det bli gitt avslag på søknaden med mindre det er aktuelt å gjøre enkelte unntak på humanitært grunnlag, for eksempel for eksport av militært beskyttelsesutstyr til bruk av humanitære aktører. Videre følger det av eksportkontrollforskriften § 7 bokstav b, jf. § 3, at det er lisensplikt for enhver vare, teknologi eller tjeneste til militær bruk til områder som er underlagt våpenembargo vedtatt av FNs sikkerhetsråd eller som del av andre tiltaksregimer Norge har sluttet seg til. Det vil ikke bli gitt lisens dersom det foreligger våpenembargo og det er en uakseptabel risiko for at varen, teknologien eller tjenesten er til militær bruk.

7.1 Særlig om Russland

Forskrift om restriktive tiltak vedrørende handlinger som undergraver eller truer Ukrainas territorielle integritet, suverenitet, uavhengighet og stabilitet trådte i kraft 15. august 2014. Som følge av Russlands invasjon av Ukraina 24. februar 2022 har EU innført en rekke nye og omfattende restriktive tiltak mot Russland. Samtlige av de restriktive tiltakene er gjennomført i norsk rett, med unntak av tiltakene knyttet til Russia Today og Sputnik. Det er gjort enkelte tilpasninger ved gjennomføring av havneforbudet. Norge står sammen med EU og andre land for å sikre at sanksjonene treffer sterkt og effektivt, men også for å bidra til størst mulig forutberegnelighet for næringslivet.

Det er forbud mot å handle med listeførte personer og enheter. Listeføring innebærer frys av listeførtes økonomiske midler, reiserestriksjoner og forbud mot å stille til rådighet penger og formuesgoder til listeførte. Et meget stort antall personer samt enheter er nå listeført.

Når det gjelder finansielle tiltak, er det blant annet forbud mot handel med eller investering i finansielle instrumenter utstedt av Russland og Russlands regjering, en rekke russisk eide banker eller den russiske sentralbanken, samt forbud mot finansiering av russisk statsgjeld. En rekke russiske banker er utestengt fra SWIFT. Det er også forbud mot å motta innskudd av en viss størrelse fra russiske statsborgere. Det samme gjelder å investere, delta eller på annen måte medvirke i prosjekter som samfinansieres av det russiske fondet for direkteinvestering. Samt salg, eksport mv. av pengesedler i norske kroner eller en EU-medlemsstats offisielle valuta til Russland er også forbudt.

På eksportkontrollområdet videreføres forbudet mot eksport av forsvarsrelaterte varer oppført i Liste I til eksportkontrollforskriften. Forbud mot eksport av flerbruksvarer og teknologi oppført i Liste II til eksportkontrollforskriften står ved lag. Videre er det forbud mot:

Handel og investeringer til og fra de ikke-regjeringskontrollerte delene av Luhansk og Donetsk.

Forbud mot eksport av varer som kan bidra til å styrke Russlands militære og teknologiske kapasiteter oppført i forskriften

Forbud mot eksport av varer, teknologi og tjenester for bruk i oljeraffinering

Forbud mot eksport av varer og teknologi til bruk i luftfarts- og romindustrien, samt forbud mot vedlikehold og relaterte tjenester

Forbud mot eksport av varer og teknologi beregnet på maritim navigasjon

Forbud mot eksport mv. av visse produkter til bruk i oljeindustrien der det tidligere var krav om forhåndstillatelse

Forbud mot finansiering, nye eller utvidede eierinteresser i, og nye eller utvidede fellesforetak med russisk energisektor

Forbud mot import, kjøp, transport mv. av visse jern- og stålprodukter med opprinnelse i Russland eller eksportert fra Russland

Importrestriksjoner på kull fra Russland, og importrestriksjoner på varer som er viktige inntektskilder for Russland

Forbud mot eksport mv. av luksusvarer.

Oversikt over de til enhver tid gjeldende restriktive tiltak er tilgjengelig på www.lovdata.no.

8 Internasjonalt samarbeid om eksportkontroll og ikke-spredning

Nasjonal gjennomføring av eksportkontroll bidrar til å sikre etterlevelse av folkerettslige avtaler på ikke-spredningsområdet. Sentralt står Ikkespredningsavtalen for kjernevåpen (NPT), Kjemivåpenkonvensjonen (CWC) og Biologivåpenkonvensjonen (BTWC). Konvensjonene gjennomføres i norsk rett, og kontrollen med relevante varer og relevant teknologi som er forhandlet innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene gjennomføres med hjemmel i eksportkontrollregelverket.

De multilaterale eksportkontrollregimene komplementerer disse avtalene når det gjelder kontroll med varer og teknologi som kan brukes i utvikling, produksjon og bruk av masseødeleggelsesvåpen og leveringsmidler til slike våpen.

Teknologisk utvikling og fremvoksende spredningstrusler har ført til at eksportkontroll har stor betydning som et effektivt verktøy for å hindre spredning. FNs sikkerhetsråd bruker eksportkontrollregimenes retningslinjer og varelister i sine sanksjonsregimer mot bl.a. Iran og Nord-Korea, samt i resolusjon 1540 om ikke-spredning av masseødeleggelsesvåpen. Også EU baserer seg på regimenes kontrollister i enkelte forordninger om restriktive tiltak, som f.eks. mot Russland.

Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA) har en viktig rolle innenfor ikke-spredning av kjernevåpen, samtidig som lands tilgang til kjerneteknologi til fredelige formål skal ivaretas. Rapporter fra IAEA om lands kjernefysiske aktiviteter er viktige grunnlag for arbeidet i bl.a. eksportkontrollregimet Nuclear Suppliers Group (NSG).

Norge er medlem i alle de multilaterale eksportkontrollregimene, og arbeider aktivt for at regimene skal være relevante og effektive når det gjelder å hindre spredning av MØV og leveringsmidler for slike våpen, og for mest mulig ansvarlighet når det gjelder internasjonal handel med forsvarsmateriell.

Arbeidet innenfor det enkelte regimet, samt implementeringen nasjonalt, er krevende og betyr at flere myndigheter og etater deltar i arbeidet. Siden mars 2020 har imidlertid pandemien medført at det ikke har vært mulig å avholde fysiske møter, noe som har begrenset fremdrift i viktige spørsmål samt informasjonsutveksling. På grunn av sensitiviteten i regimearbeidet, har det vært begrenset mulighet for digitale møter. Det vil derfor være mye arbeid å ta igjen i 2022.

Som nasjonal eksportkontrollmyndighet leder Utenriksdepartementet arbeidet fra norsk side både i plenumsmøter og i ulike arbeidsgrupper. I tillegg deltar representanter fra Politiets sikkerhetstjeneste (PST), Etterretningstjenesten, Direktoratet for strålevern og atomsikkerhet (DSA), Forsvarets forskningsinstitutt (FFI) og Tolletaten i relevante grupper.

Også PST, Tolletaten og Etterretningstjenesten har lovpålagte eksportkontrolloppgaver. Det tverrgående samarbeidet er sentralt for å kunne gjennomføre en ansvarlig kontroll med eksporten av strategiske varer og strategisk teknologi.

Det er etablert fire multilaterale eksportkontrollregimer:

Wassenaar-samarbeidet (WA) om konvensjonelle våpen og relevante flerbruksvarer

Nuclear Suppliers Group (NSG) om kjernefysiske materialer og flerbruksvarer. Også Zangger-komiteen retter seg mot visse kjernefysiske materialer, men i praksis er denne kontrollen ivaretatt av NSG.

Australia-gruppen (AG) har etablert kontroll med kjemikalier, substanser og flerbruksvarer som er relevante for kjemiske og biologiske våpen.

Missilkontrollregimet (MTCR) gjelder kontroll med leveringssystemer for masseødeleggelsesvåpen (MØV).

Det er en forutsetning at medlemslandene i nasjonal rett og praksis gjennomfører kontroll og vedtak fattet ved konsensus innenfor regimene.

Kontrollen med eksport av flerbruksvarer baserer seg i all hovedsak på samarbeidet innenfor de multilaterale eksportkontrollregimene. Innenfor regimene utveksles det omfattende og fortrolig informasjon om fordekte våpenprogrammer, anskaffelsesforsøk og omgåelsesaktiviteter. Sammen med forbud som følger av bindende ikke-spredningsinstrumenter, vil eksportlands risikovurderinger basert på informasjon fra egne kilder eller fra regimene være av betydning for om eksport av en flerbruksvare kan finne sted eller må avslås fordi det foreligger en uakseptabel risiko for bruk i MØV-aktiviteter. Når det gjelder forsvarsmateriell, omfatter kontrollen varer og teknologi på en liste som er fremforhandlet innenfor eksportkontrollsamarbeidet Wassenaar, men noen land kan også ha nasjonale tillegg. Eksempelvis har Norge en særskilt hjemmel om lisensplikt i forskrift hvor det heter at det i tillegg til Utenriksdepartementets liste I (som er WAs militære liste i praksis), er lisensplikt også for materiell som har vært særlig konstruert eller modifisert for militært formål, uavhengig av tilstanden på eksporttidspunktet.

Det er også etablert halvårlige møter mellom Danmark, Estland, Finland, Island, Latvia, Litauen, Norge og Sverige. Dette nordisk-baltiske samarbeidet legger til rette for å utveksle erfaringer og informasjon om eksportkontrollspørsmål, og er en viktig møteplattform som muliggjør uformelle utvekslinger om en rekke relevante spørsmål.

I Meld. St. 25 (2019–2020) ble de enkelte eksportkontrollregimene og Kjemivåpenkonvensjonen og Biologivåpenkonvensjonen grundig omtalt.

8.1 FNs konvensjon om våpenhandel (ATT)

FNs våpenhandelsavtale Arms Trade Treaty (ATT) har som formål å etablere så høye felles internasjonale standarder som mulig for handel, og til en viss grad import og transitt, med alle typer konvensjonelle våpen, inkludert håndvåpen. Avtalen bidrar til ansvarlig kontroll med handel av konvensjonelle våpen og dermed til internasjonal stabilitet og sikkerhet. Avtalen trådte i kraft 25. desember 2014. Per mars 2022 har avtalen 111 statsparter. Avtalens sekretariat holder til i Genève, og årlige statspartsmøter samt drift av sekretariat finansieres gjennom pliktige bidrag. De to første statspartsmøtene i 2015 og 2016 markerte slutten på forberedelsesfasen i ATT, og overgangen til implementeringsfasen. Det åttende statspartsmøtet skal etter planen finne sted Genève i august 2022 under ledelse av Tyskland.

I ATTs arbeidsgruppemøter utveksles det erfaringer mellom landene om praktisering av ATTs regelverk, om rapporteringsforpliktelsene, og om tiltak for implementering og universalisering av avtalen. Norge deltar i flere av arbeidsgruppene og deler erfaringer fra håndheving av eget eksportkontrollregelverk og åpenhet omkring våpentransaksjoner. Kontroll med lagring og transitt av konvensjonelle våpen har hatt høyt fokus i arbeidsgruppemøtene det siste året.

Statspartene til ATT er forpliktet til å rapportere årlig om egen import og eksport av våpen, men antall land som følger opp sine forpliktelser på dette området er fortsatt for lavt. Utviklingen av ATT til et effektivt regime vil kreve betydelig og langsiktig arbeid, og det er fortsatt mye arbeid som gjenstår. Land som allerede har et solid og velutviklet eksportkontrollsystem, herunder Norge, fører an for å sikre størst mulig internasjonal tilslutning til avtalen, og støtte til implementering av avtalens normer. Som ledd i universaliseringsarbeidet oppfordres land som har undertegnet avtalen, men ikke ratifisert den, til å gjøre det. Dette omfatter en rekke land hvor illegal våpenspredning bidrar til økt konfliktnivå. Det eksportkontrollfaglige samarbeidet har kommet i gang, men det er fortsatt store ulikheter blant statspartene når det gjelder kunnskap om, og innsats for, å sikre en god implementering av avtalen.

Gjennom ATTs frivillige fond for prosjektstøtte, Voluntary Trust Fund, kan land søke om midler for å gjennomføre nasjonale tiltak innenfor kapasitetsbygging, lov- og institusjonsutvikling, og tekniske og materielle tiltak. Norge har siden 2018 bidratt med 1,5 millioner kroner til det frivillige fondet for prosjektstøtte, og var i perioden 2018–2020 medlem i fondets utvelgelseskomité.

Spørsmålet om gjennomføring i nasjonal rett ble grundig gjort rede for i Meld. St. 19 (2017–2018).

8.2 Ikkespredningsavtalen

Ikkespredningsavtalen (NPT) er hjørnesteinen i det globale ikke-spredningsregimet. Hvert femte år avholdes en tilsynskonferanse for avtalen, men grunnet covid-19 ble konferansen våren 2020 utsatt. Konferansen skal avholdes august 2022. Det er avgjørende å hegne om denne avtalen, som forplikter stater juridisk, og som i over 50 år har bidratt til en tryggere verden gjennom å legge til rette for nedrustning og for å hindre spredning av kjernevåpen. Norge støtter aktivt opp om avtalens tre pilarer, nedrustning, ikke-spredning, og retten til fredelig bruk av kjernefysisk teknologi. Arbeidet med nedrustning har vært preget av polarisering. Det er avgjørende å motvirke dette og å bygge tillit. Norge støtter opp om tverregionale tiltak for å fremme arbeidet med nedrustning.

Norge har tatt internasjonalt lederskap på arbeidet med verifikasjon av nedrustning, både i FN og gjennom mer teknisk arbeid. Dette er et av få temaer innen kjernefysisk nedrustning hvor land samarbeider konstruktivt. Prosessen bidrar til tillitsbygging i en polarisert tid. Norge ledet FNs ekspertgruppe om dette i 2018–19, og leder nå også den andre ekspertgruppen om verifikasjon av nedrustning. Denne startet sitt arbeid i februar 2022, og vil rapportere til FNs Generalforsmaling i 2023. Det er et stort steg i riktig retning at arbeidet Norge har ledet an siden 2007 nå har en solid forankring i FN-systemet, og sterk støtte fra de fleste av FNs medlemsland.

Norge vil også ta initiativ til å utvikle en felles forståelse av hva prinsippet om irreversibilitet betyr i praksis. Dette handler om at vi på tvers av land må komme til enighet om hva som kreves for at man kan ha tillit til at en gjennomført nedrustning av kjernevåpen ikke kan reverseres. Som med verifikasjonsarbeidet mener vi dette er et felt hvor statene kan samarbeide, hvor vi kan bringe ny giv til arbeidet med nedrustning – og ikke minst motvirke polarisering. Norge støtter også opp om arbeidet med å redusere risikoen for bruk av kjernevåpen. Her er Norge del av Stockholm-initiativet, som er en tverregional gruppe som fremme tilrådinger om nedrustning til NPT. Risikoreduksjon er et sentralt tiltak. Norge fremmer også arbeidet humanitære konsekvenser av kjernevåpen bør bidra til å intensivere innsatsen for konkret nedrustning.

Vi viderefører også vårt faglig-tekniske verifikasjonssamarbeid med land som Storbritannia, Sverige og USA innenfor det såkalte Quad-samarbeidet[5] . Samtidig deltar vi i Det internasjonale partnerskapet for nedrustningsverifikasjon (IPNDV)[6] som samler teknisk ekspertise, relevante nukleære fagmiljøer og diplomater fra land både med og uten kjernevåpen. Innsatsen støttes av norske fagmiljøer.

8.3 Haag-kodeksen mot spredning av ballistiske missiler (HCoC)

Haag-kodeksen er et politisk bindende samarbeid som skal bidra til åpenhet om ballistiske missilprogrammer og hindre spredning av slike systemer som kan levere masseødeleggelsesvåpen. Tilsluttede land forplikter seg til å dele informasjon om nasjonale missil- og romaktiviteter og forhåndsvarsle sivile oppskytninger og prøveflyvninger av ballistiske missiler og bæreraketter. Samarbeidet bidrar til internasjonal og regional forutsigbarhet og stabilitet. I en tid der utviklingen og testingen av stadig mer avanserte og langtrekkende ballistiske missilsystemer truer internasjonal fred og sikkerhet, har HCoC fått økende anerkjennelse for sitt arbeid og betydning for ikke-spredning.

HCoC ble iverksatt i november 2002 etter at 96 stater signerte kodeksen, herunder Norge. Aktivitetene ved Andøya Space innebærer at Norge er blant landene som rutinemessig forhåndsvarsler oppskytninger.

Som en langsiktig investering i norske utenriks- og sikkerhetspolitiske interesser, påtok Norge seg formannskapet i HCoC for første gang i perioden juni 2019 til juni 2020. Formannskapet bidro til å styrke vår profil internasjonalt som en troverdig og konsistent partner i det multilaterale ikke-spredningsarbeidet, samt arbeidet vi gjør på andre arenaer innen eksportkontroll og ikke-spredning. Som første formannskap på flere år, lyktes Norge med å få med tre nye land i samarbeidet; Ekvatorial-Guinea, Saint Vincent og Grenadinene og Somalia sluttet seg til i januar og februar 2020. Totalt er nå 143 land tilsluttet HCoC.

8.4 Initiativet for spredningssikkerhet (PSI)

Proliferation Security Initiative (PSI) ble etablert i 2003 som en respons på faren for at stater og ikke-statlige aktører kan anskaffe og bruke masseødeleggelsesvåpen (MØV). PSI er et internasjonalt samarbeid for å kunne stanse handel med og transport av MØV og relatert teknologi og kunnskap. PSI kan ses på som et supplement til deltakerlandenes gjennomføring av eksportkontroll og ikke-spredningsforpliktelser for å hindre spredning av MØV.

USA spiller en sentral rolle i samarbeidet ved å ivareta sekretariatsfunksjonen og bl.a. planlegge møter og øvelser. I 2022 har PSI 105 deltakerland. Norge er med i kjernegruppen for operative eksperter som består av 21 land. På norsk side ledes arbeidet av Utenriksdepartementet. Arbeidet gjennomføres med deltakelse fra en rekke departementer og underliggende etater, herunder særlig Justis- og beredskapsdepartementet, Nærings- og fiskeridepartementet, Etterretningstjenesten, Politiets sikkerhetstjeneste og Tolletaten.

Under høynivåmøtet i 2018 ble det enighet om nødvendigheten av å styrke internasjonal og nasjonal rett knyttet til spredning av MØV, komplettere sentrale grunnlagsdokumenter, forbedre kontinuiteten i arbeidet samt å styrke den strategiske kommunikasjonen om PSI.

8.5 Samarbeidet med EU

Norge har et nært samarbeid med EU om eksportkontroll og ikke-spredning generelt, og har som målsetting å gjennomføre EUs standarder i det norske regelverket.

I 2003 inngikk Norge et samarbeid med EUs utenrikstjeneste om eksportkontroll for forsvarsmateriell. Siden 2013 har det vært et uformelt samarbeid med EU-kommisjonen om eksport av flerbruksvarer. Samarbeidet ble formalisert i 2017. Til tross for pandemiens begrensninger har møteaktiviteten mellom Norge og EU innenfor eksportkontroll og ikke-spredning blitt opprettholdt. Diskusjonene om harmonisering av regelverk og praktisering videreføres.

Samarbeidet innebærer bl.a. at Norge, som eneste ikke-medlemsland, utveksler avslag på søknader om eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer i databaser EU har etablert. Landene kan konsultere nærmere om et konkret avslag, noe som er nyttig i Utenriksdepartementets lisensieringsarbeid. Utgangspunktet for denne delen av samarbeidet er at dersom det foreligger et avslag fra et EU-land i en identisk sak forutsettes det at også den norske søknaden blir avslått («no undercut»).

Basert på det etablerte samarbeidet holdes halvårlige politiske konsultasjoner med EUs utenrikstjeneste og EU-kommisjonen om spørsmål knyttet til eksportkontroll i et videre perspektiv, herunder årlig rapportering, destinasjonsland av bekymring, ATT og eksportkontrollregimenene samt politikkutvikling. Utenriksdepartementet og norsk industri inviteres til EU-kommisjonens årlige Export Control Forum, og Norge stiller eksperter til rådighet for EUs utadrettede dialog-programmer overfor tredjeland.

8.6 FNs sikkerhetsråd

Norge er valgt inn som medlem av Sikkerhetsrådet for perioden 2021–2022. FNs sikkerhetsråd er det eneste organet som kan vedta bestemmelser som er bindende for alle FNs medlemsstater. Sikkerhetsrådet fatter vedtak om sanksjoner mot land, grupper, selskaper og individer som et fredelig (ikke-militært) virkemiddel i situasjoner der internasjonal fred og sikkerhet anses truet. Formålet med sanksjonene er å påvirke uønsket adferd hos den aktøren man innfører sanksjoner mot, og på denne måten bidra til at internasjonale normer respekteres og opprettholdes. Flere av sanksjonsregimene Sikkerhetsrådet har vedtatt omfatter restriksjoner og forbud mot eksport av bl.a. våpen og annet militært materiell, samt flerbruksteknologi.

Sikkerhetsrådet har vedtatt omfattende sanksjoner mot Nord-Korea, som reaksjon på landets kjernefysiske og ballistiske missilprogrammer. Sanksjonsregimet er ytterligere skjerpet i flere omganger i løpet av de siste 15 årene. Norge støtter slike målrettede sanksjoner som kan motvirke spredning av masseødeleggelsesvåpen og deres leveringsmidler. Vår posisjon bygger på lange linjer i utenrikspolitikken.

En av Norges sentrale oppgaver som medlem av Sikkerhetsrådet er å lede sanksjonskomiteen for Nord-Korea. I denne rollen vil Norge arbeide for effektiv gjennomføring av sanksjonene, og samtidig legge vekt på respekt for folkeretten, de humanitære prinsippene og menneskerettighetene.

Figur 8.1 Medlemskap i eksportkontrollregimene

9 Eksporten av forsvarsmateriell i 2021

Dette kapittelet gir en oversikt over eksporten av forsvarsmateriell fra Norge i 2021. Oversiktene viser reell eksport, og inneholder ikke opplysninger om midlertidig utførsel av varer for demonstrasjon eller reparasjon eller om varer som vil bli returnert til Norge etter å ha vært midlertidig utført.

Formatet følger det samme som i de siste års meldinger. Eksporten er fremstilt i følgende tabeller, figurer og oversikter:

Tabell 9.1 Eksport av forsvarsmateriell og sivile varer til militær sluttbruk (2017–2021)

Tabell 9.2 Eksport av A- og B-materiell fordelt på varekategoriene i vareliste 1

Tabell 9.3 Fordeling av eksport av forsvarsmateriell på land 2018–2021

Tabell 9.4 Eksport av forsvarsmateriell fordelt på land og varekategorier

Tabell 9.5 Tjenester for utenlandske oppdragsgivere

Tabell 9.6 Reparasjoner foretatt i Norge for utenlandske oppdragsgivere

Tabell 9.7 Eksport av håndvåpen

Tabell 9.8 Eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk

Tabell 9.9 Eksport av beskyttelsesutstyr for bruk i humanitær minerydding

Tabell 9.10 Oversikt over behandlede eksportkontrollsaker

Figur 9.1 Utviklingen av eksport av forsvarsmateriell 2011–2021

Figur 9.2 Eksport av A- og B-materiell fordelt på regioner

Figur 9.3 Eksport fordelt på varekategorier

Oversikt 1 Forsvarets utførsel av eget materiell

Oversikt 2 Politiets utførsel av eget materiell

Oversikt 3 Oversikt over bedrifter som har rapportert om eksport

Meldingen gir også informasjon om utførsel av sivile håndvåpen fra Norge, samt om Forsvarets bruk av eget materiell i utlandet. Norge eksporterer ikke militære håndvåpen, og utførselen som er reflektert i tabell 9.7 gjelder i all hovedsak antikke våpen til samlere, og jakt- og konkurransevåpen.

Etter at eksportkontrollforskriften § 8 h) ble endret i 2020, er politiet pålagt å rapportere sine utførsler av forsvarsrelaterte varer til Utenriksdepartementet. Denne rapporteringen fremstilles i kapittel 9.12.

Informasjon om avslag på søknader om eksportlisens fremgår av kapittel 9.15. I 2021 ble 22 søknader om eksportlisens for forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær bruk avslått. De avslagene som inngår i oversikten er departementets vedtak om avslag på lisenssøknader. Disse har vært gjenstand for grundig og individuell saksbehandling på basis av det norske eksportkontrollregelverket. På denne måten bidrar Norge til å fremme en høy internasjonal standard når det gjelder åpenhet om eksport av forsvarsmateriell.

Det er imidlertid viktig å være klar over at avslagene bare viser en del av det faktiske bildet, da dialogen mellom bedriftene og Utenriksdepartementet om muligheten for å få tillatelse til eksport innebærer at bedrifter sjelden søker om, eller retter henvendelser om mulighet for, eksportlisens til land hvor tillatelse ikke vil kunne påregnes å bli innvilget. I flere tilfeller avslår bedrifter på eget initiativ henvendelser fra land om eksport av forsvarsmateriell der bedriften selv har kunnskap om at tillatelse ikke vil kunne påregnes innvilget.

Kapittelet gir også informasjon om utførsel av flerbruksvarer til militær sluttbruk (kapittel 9.13) og om utførsel av utstyr for bruk i humanitær minerydding (kapittel 9.14).

Kapittel 9.17 informerer om hvilke bedrifter som har rapportert om eksport av forsvarsmateriell i 2021. Totalt rapporterte 102 bedrifter om eksport av varer, teknologi og tjenester i 2021.

9.1 Hovedtrekkene ved eksporten i 2021

Forsvarsindustriens kontrakter går ofte over flere år. Leveransene kan være ulikt fordelt gjennom kontraktsperioden, og eksportverdien vil derfor variere fra år til år.

Den samlede verdien av eksporten i 2021 var om lag 8 milliarder kroner, hvorav forsvarsmateriell utgjorde i underkant av 6 milliarder kroner. Av dette utgjorde A-materiell (i hovedsak våpen og ammunisjon) nær 4,8 milliarder kroner, og B-materiell (annet militært materiell) om lag 1,2 milliarder kroner.

Sammenlignet med 2020 var det i 2021 en nedgang i verdien av eksporten av A-materiell med 4,2 %, og en nedgang i verdien av eksporten av B-materiell med 0,6 %. Verdien av eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk var på om lag 350 millioner kroner, som er en nedgang på 24,4 % fra 2020 til 2021. Eksporten av forsvarsrelaterte tjenesteytelser, reparasjoner, teknologioverføring og formidling utgjorde i 2021 om lag 1,6 milliarder kroner. Dette er en økning på 44,8 % sammenlignet med 2020.

Sammenlignet med eksporten i 2020 er det en svak økning i verdien av den samlede eksporten på 2,3 % i 2021.

I 2021 var det størst økning i eksporten til Qatar (ca. 910 millioner), Malaysia (129 millioner) og Australia (88 millioner). Samtidig var det en nedgang i eksporten til Litauen (659 millioner), Indonesia (481 millioner), Singapore (127 millioner) og USA (61 millioner) fra 2020 til 2021.

Medlemslandene i NATO er de største mottakerne av forsvarsmateriell fra Norge. Medlemslandene i NATO, samt Sverige, Finland og europeiske land mottok ca. 76 % av eksporten av A-materiell, og 76 % av B-materiell fra Norge i 2021.

Siden den første meldingen til Stortinget ble lagt frem i 1997, om eksporten i 1996, har antallet bedrifter som eksporterer forsvarsmateriell økt. I 1996 eksporterte 33 bedrifter forsvarsmateriell fra Norge. I 2021 var antallet 102 bedrifter. Til sammenligning, var den samlede verdien av eksport av forsvarsmateriell og tjenester i 1996 1 milliard kroner.

9.2 Utviklingen av eksport av forsvarsmateriell 2011–2021

Figur 9.1 viser utviklingen i eksporten av A- og B-materiell, samt utførte tjenester og reparasjoner for utenlandske oppdragsgivere knyttet til varer på vareliste I.

Figur 9.1 Utviklingen av eksport av forsvarsmateriell 2011–2021

9.3 Eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær sluttbruk (2017–2021)

Tabell 9.1 viser verdien av eksporten av forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær sluttbruk samt forsvarsrelaterte tjenesteytelser, reparasjoner, teknologioverføring og formidling i perioden 2017 til 2021.

Tabell 9.1 Eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær sluttbruk fra 2017 til 2021 i 1000 NOK

2017

2018

2019

2020

2021

Endring 2020–2021

Salg

A-materiell

4 675 739

3 951 996

3 326 726

4 954 104

4 746 222

-4,2 %

Salg

B-materiell

678 897

872 558

1 232 957

1 240 440

1 233 296

-0,6 %

Salg

Sum (A-materiell + B-materiell)

5 354 636

4 824 554

4 559 683

6 194 544

5 979 518

-3,5 %

Salg

Flerbruksvarer til militær sluttbruk

453 972

575 754

378 681

459 325

347 106

-24,4 %

Sum eksport av varer

5 808 608

5 400 308

4 938 364

6 653 869

6 326 624

-4,9 %

Tjenester, teknologioverføring, retur til utland etter reparasjon i Norge og formidling mellom to tredjeland

516 775

516 538

744 839

1 137 373

1 647 013

44,8 %

Totalsum

6 325 383

5 916 846

5 683 203

7 791 242

7 973 637

2,3 %

9.4 Eksport av A- og B-materiell fordelt på regioner

Figur 9.2 viser hvordan fordelingen av den totale eksporten av A- og B-materiell fordeler seg på grupper av mottakere. Som det fremgår var NATO-landene de største mottakerne av A-materiell i 2021.

Figur 9.2 Eksport av A- og B-materiell fordelt på regioner

9.5 Eksport fordelt på varekategorier

Figur 9.3 og tabell 9.2 viser hvordan eksporten av forsvarsmateriell i 2021 fordeler seg på varekategoriene i vareliste I. For mer informasjon om disse kategoriene i varelisten, se vedlegg 1 i meldingen.

Figur 9.3 Eksport av A- og B-materiell fordelt på varekategoriene i vareliste 1

Tabell 9.2 Eksport av A- og B-materiell fordelt på varekategoriene i vareliste 1

A-materiell

B-materiell

A-materiell

B-materiell

ML1

3,32 %

6,04 %

157 432

74 541

ML2

3,92 %

0,21 %

186 084

2 638

ML3

13,13 %

0,00 %

623 279

0

ML4

34,15 %

0,00 %

1 620 982

0

ML5

13,76 %

2,84 %

652 967

35 082

ML6

0,04 %

2,04 %

1 732

25 175

ML7

0,00 %

0,02 %

0

236

ML8

6,66 %

0,00 %

315 925

0

ML9

2,43 %

6,24 %

115 269

76 964

ML10

20,69 %

1,92 %

981 908

23 685

ML11

1,38 %

17,71 %

65 496

218 358

ML13

0,00 %

1,46 %

0

18 028

ML14

0,02 %

13,05 %

810

160 979

ML15

0,05 %

42,72 %

2 207

526 803

ML18

0,00 %

1,93 %

0

23 822

ML21

0,00 %

2,26 %

6

27 869

ML22

0,47 %

1,55 %

22 125

19 116

4 746 222

1 233 296

9.6 Fordeling av eksport av forsvarsmateriell på land 2018–2021

Tabell 9.3 viser hvordan verdien av eksporten av forsvarsmateriell fordeler seg på mottakerland i perioden 2018 til 2021.

Tabell 9.3 Fordeling av eksport av A- og B- materiell på land (2018–2021) i 1000 NOK

2018

2019

2020

2021

Land

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

A-materiell

B-materiell

Totalt (A + B)

Endring 2021–2020

Albania

0

0

0

0

1 055

1 055

0

0

0

0

0

0

0

Argentina

0

0

0

162

0

162

0

0

0

0

0

0

0

Australia

53 104

69 180

122 284

44 150

19 491

63 641

8 673

28 258

36 931

73 696

51 197

124 893

87 962

Belgia

376

6 685

7 061

114 315

21 256

135 571

52 833

39 049

91 882

55 828

60 220

116 048

24 166

Bosnia-Hercegovina

1 794

0

1 794

739

0

739

819

0

819

828

0

828

9

Brasil

150

29

179

503

0

503

0

0

0

730

1 600

2 330

2 330

Bulgaria

10 817

2 874

13 691

4 018

632

4 650

968

3 850

4 818

324

0

324

-4 494

Canada

48 885

3 536

52 421

19 559

1 109

20 668

59 739

881

60 620

35 473

7 464

42 937

-17 683

Chile

20 474

0

20 474

401

0

401

0

337

337

0

381

381

44

Danmark

21 271

8 363

29 634

2 130

2 540

4 670

36 700

7 878

44 578

31 673

4 787

36 460

-8 118

De forente arabiske emirater

0

42 639

42 639

0

35

35

0

9 287

9 287

0

0

0

-9 287

Estland

98

4 099

4 197

2 754

8 315

11 069

170

5 516

5 686

1 296

8 811

10 107

4 421

EU

0

469

469

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Finland

65 201

4 860

70 061

42 807

719

43 526

121 685

2 672

124 357

73 737

4 107

77 844

-46 513

Frankrike

75 594

22 320

97 914

47 886

98 298

146 184

73 952

95 444

169 396

136 606

77 409

214 015

44 619

Færøyene

0

0

0

557

0

557

1 167

0

1 167

665

0

665

-502

Grønland

112

0

112

378

0

378

450

0

450

351

0

351

-99

Hellas

1 202

62

1 264

0

16 692

16 692

0

6 492

6 492

330

8 210

8 540

2 048

India

3 150

2 266

5 416

0

142

142

0

2 283

2 283

0

42 554

42 554

40 271

Indonesia

4 393

10 433

14 826

9 855

1 676

11 531

508 636

33 604

542 240

22 923

37 894

60 817

-481 423

Irak²

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

399

399

399

Irland

4 823

2 620

7 443

20 729

758

21 487

56 739

15

56 754

1 767

0

1 767

-54 987

Island

988

556

1 544

704

4 717

5 421

845

0

845

787

196

983

138

Italia

55 562

2 957

58 519

28 138

1 375

29 513

35 678

7 885

43 563

25 584

13 266

38 850

-4 713

Japan

12 718

243

12 961

19 589

6 919

26 508

4 486

5 000

9 486

287

4 836

5 123

-4 363

Jordan

0

0

0

0

0

0

0

1 062

1 062

0

0

0

-1 062

Kroatia

437

778

1 215

957

2 521

3 478

964

462

1 426

3 288

796

4 084

2 658

Kuwait

23 352

0

23 352

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Kypros

0

162

162

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Latvia

325

10 839

11 164

471

4 700

5 171

985

10 868

11 853

1 421

28 493

29 914

18 061

Litauen

924

11 091

12 015

15 529

22 693

38 222

847 386

8 274

855 660

186 567

10 096

196 663

-658 997

Luxembourg¹

13 382

8 884

22 266

232

10 710

10 942

327

16 373

16 700

704

72

776

-15 924

Malaysia

24 731

110 847

135 578

66 293

72 251

138 544

182

0

182

128 686

718

129 404

129 222

Malta

5

0

5

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Mexico

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

10 000

10 000

10 000

Monaco

0

0

0

0

0

0

0

170

170

0

0

0

-170

Namibia

308

0

308

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

NATO

0

0

0

0

12 382

12 382

0

0

0

0

0

0

0

Nederland

208 536

80 476

289 012

338 184

32 977

371 161

292 127

15 490

307 617

303 106

1 305

304 411

-3 206

New Zealand

1 043

40

1 083

26 989

20

27 009

1 789

2 509

4 298

8 297

0

8 297

3 999

Ny-Caledonia

0

0

0

0

0

0

0

0

0

399

0

399

399

Oman

480 630

0

480 630

1 512

0

1 512

591

0

591

11

0

11

-580

Peru

0

0

0

101

0

101

0

4

4

16

0

16

12

Polen

333 631

3 009

336 640

20 919

22 185

43 104

44 608

68 048

112 656

88 540

20 041

108 581

-4 075

Portugal

6 072

0

6 072

3 023

575

3 598

948

1 030

1 978

505

348

853

-1 125

Qatar

0

0

0

0

925

925

7 283

7 060

14 343

812 513

112 003

924 516

910 173

Romania

140

11 955

12 095

26

5 379

5 405

49

22

71

3

13 486

13 489

13 418

Saudi-Arabia

0

66 490

66 490

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Singapore

0

1 162

1 162

0

7 990

7 990

126 899

0

126 899

0

0

0

-126 899

Slovakia

236

0

236

0

842

842

12

279

291

84

1 110

1 194

903

Slovenia

1 367

1 708

3 075

1 129

1 167

2 296

707

4 005

4 712

1 415

2 993

4 408

-304

Spania

17 967

1 362

19 329

8 077

1 560

9 637

19 465

7 610

27 075

10 834

21 310

32 144

5 069

Storbritannia

114 643

23 418

138 061

126 562

17 884

144 446

159 739

30 211

189 950

166 415

82 504

248 919

58 969

Sveits

85 323

5 386

90 709

50 102

528

50 630

74 675

16 450

91 125

91 979

7 189

99 168

8 043

Sverige

46 802

54 308

101 110

115 190

116 144

231 334

109 787

81 566

191 353

86 734

61 460

148 194

-43 159

Sør-Afrika

4 336

60

4 396

7 061

0

7 061

24 255

0

24 255

21 985

0

21 985

-2 270

Sør-Korea

2 307

17 248

19 555

35 924

36 208

72 132

7 657

61 418

69 075

13 793

28 078

41 871

-27 204

Tadsjikistan²

0

22

22

0

0

0

0

0

0

0

0

0

0

Thailand

117 471

0

117 471

16 400

0

16 400

21 116

0

21 116

32 944

760

33 704

12 588

Tsjekkia

53 103

9 634

62 737

6 751

27 813

34 564

22 658

16 329

38 987

27 910

10 502

38 412

-575

Tyrkia

37 418

3 973

41 391

11 806

0

11 806

650

0

650

26

0

26

-624

Tyskland

109 869

12 356

122 225

71 908

33 873

105 781

208 732

45 747

254 479

215 859

44 690

260 549

6 070

Ungarn

53 515

19 400

72 915

6 151

60 767

66 918

127

4 242

4 369

207

8 836

9 043

4 674

USA

1 737 958

225 316

1 963 274

1 889 952

546 621

2 436 573

2 000 196

558 348

2 558 544

2 068 520

428 842

2 497 362

-61 182

Vietnam

0

4 600

4 600

0

0

0

0

1 996

1 996

0

0

0

-1 996

Østerrike

25 444

3 843

29 287

20 592

8 513

29 105

16 650

32 416

49 066

10 576

14 333

24 909

-24 157

Totalt

3 881 987

872 558

4 754 545

3 201 215

1 232 957

4 434 172

4 954 104

1 240 440

6 194 544

4 746 222

1 233 296

5 979 518

-215 026

¹ Omfatter utførsel til NATO

² Gjelder eksport av skuddsikre hjelmer til mineryddere.

9.7 Eksport av forsvarsmateriell fordelt på land og varekategorier

Tabell 9.4 gir en detaljert oversikt over hvilke land som har mottatt forsvarsmateriell fra norske bedrifter i 2021. Tabellen beskriver hvilke varekategorier som er eksportert, og omfatter også tilhørende deler og komponenter.

Tabell 9.4 Eksport av forsvarsmateriell fordelt på land og varekategorier i liste I (i 1000 NOK)

Land

Posisjon i varelisten

Karakteristikk

A-materiell

B-materiell

Sum

Total (A+B)

Australia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

493

606

1 099

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

37 153

2 638

39 791

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

19 348

19 348

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

8 112

8 112

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

7 814

1 942

9 756

ML11

Annet elektronisk utstyr

315

315

ML15

Billed-/videoutstyr

460

44 698

45 158

ML21

Programvare

1

1 313

1 314

124 893

Belgia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

219

25

244

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

45 357

45 357

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

8 616

8 616

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

520

520

ML8

Energetiske materialer

306

306

ML11

Annet elektronisk utstyr

58 537

58 537

ML14

Militært treningsutstyr

810

810

ML21

Programvare

1 658

1 658

116 048

Bosnia-Hercegovina

ML8

Energetiske materialer

828

828

828

Brasil

ML8

Energetiske materialer

730

730

ML10

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

1 600

1 600

2 330

Bulgaria

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

324

324

324

Canada

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

201

201

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

8 785

8 785

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

12 500

12 500

ML8

Energetiske matererialer

13 987

13 987

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 057

1 057

ML13

Ballistisk beskyttelse

448

448

ML15

Billed-/videoutstyr

5 959

5 959

42 937

Chile

ML13

Ballistisk beskyttelse

381

381

381

Danmark

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

7 989

142

8 131

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

22 582

22 582

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

1 102

1 102

ML11

Annet elektronisk utstyr

3 960

3 960

ML15

Billed-/videoutstyr

332

332

ML21

Programvare

353

353

36 460

Estland

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

578

578

ML6

Kjøretøy og komponenterer

423

423

ML11

Annet elektronisk utstyr

295

6 543

6 838

ML18

Produksjonsutstyr

2 178

2 178

ML21

Programvare

90

90

10 107

Finland

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

5 660

5 660

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

20 935

20 935

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

35 460

35 460

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

704

115

819

ML6

Kjøretøy og komponenterer

3 762

3 762

ML8

Energetiske materialer

6 910

6 910

ML11

Annet elektronisk utstyr

4 068

140

4 208

ML15

Billed-/videoutstyr

90

90

77 844

Frankrike

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

13 578

4 460

18 038

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

16 553

16 553

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

44 213

44 213

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

29 226

29 226

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

6 077

6 077

ML8

Energetiske materialer

26 051

26 051

ML10

Luftfartøyer, tilhørende utstyr, deler og komponenter

19 335

19 335

ML11

Annet elektronisk utstyr

908

6 395

7 303

ML13

Ballistisk beskyttelse

310

310

ML14

Militært treningsutstyr

72

72

ML15

Billed-/videoutstyr

41 971

41 971

ML21

Programvare

3 679

3 679

ML22

Teknologi

1 187

1 187

214 015

Færøyene

ML8

Energetiske materialer

665

665

665

Grønland

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

351

351

351

Hellas

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

148

148

ML8

Energetiske materialer

182

182

ML11

Annet elektronisk utstyr

8 145

8 145

ML21

Programvare

65

65

8 540

India

ML14

Militært treningsutstyr

971

971

ML15

Billed-/videoutstyr

41 280

41 280

ML22

Teknologi

303

303

42 554

Indonesia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

235

235

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

22 688

22 688

ML13

Ballistisk beskyttelse

3 271

3 271

ML14

Militært treningsutstyr

984

984

ML15

Billed-/videoutstyr

31 615

31 615

ML21

Programvare

1 048

1 048

ML22

Teknologi

976

976

60 817

Irak¹

ML13

Ballistisk beskyttelse

399

399

399

Irland

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

473

473

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

1 294

1 294

1 767

Island

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

787

787

ML11

Annet elektronisk utstyr

196

196

983

Italia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

194

490

684

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

6 234

6 234

ML8

Energetiske materialer

19 156

19 156

ML14

Militært treningsutstyr

1 070

1 070

ML15

Billed-/videoutstyr

8 993

8 993

ML21

Programvare

2 391

2 391

ML22

Teknologi

322

322

38 850

Japan

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

93

93

ML8

Energetiske materialer

194

194

ML11

Annet elektronisk utstyr

4 800

4 800

ML21

Programvare

36

36

5 123

Kroatia

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

2 900

2 900

ML8

Energetiske materialer

388

388

ML11

Annet elektronisk utstyr

796

796

4 084

Latvia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

906

26 506

27 412

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

515

515

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 987

1 987

29 914

Litauen

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

53

5 700

5 753

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

1 000

1 000

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

180 540

180 540

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

4 974

4 974

ML11

Annet elektronisk utstyr

4 396

4 396

196 663

Luxembourg

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

704

704

ML11

Annet elektronisk utstyr

72

72

776

Malaysia

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

122 762

122 762

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

5 924

5 924

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

718

718

129 404

Mexico

ML18

Produksjonsutstyr

10 000

10 000

0

10 000

Nederland

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

191

555

746

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

36 360

36 360

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

4 220

4 220

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

10 000

10 000

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

4 698

4 698

ML10

Luftfartøyer, tilhørende utstyr, deler og komponenter

247 636

247 636

ML11

Annet elektronisk utstyr

750

750

ML21

Programvare

1

1

304 411

New Zealand

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

474

474

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

5 880

5 880

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

1 943

1 943

8 297

Ny-Caledonia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

399

399

399

Oman

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

10

10

ML21

Programvare

1

1

11

Peru

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

16

16

16

Polen

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

3 523

3 523

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

78 073

78 073

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

1 550

1 550

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

698

698

ML8

Energetiske materialer

4 696

4 696

ML11

Annet elektronisk utstyr

19 481

19 481

ML13

Ballistisk beskyttelse

60

60

ML15

Billed-/videoutstyr

248

248

ML21

Programvare

252

252

108 581

Portugal

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

461

461

ML10

Luftfartøyer, tilhørende utstyr, deler og komponenter

44

44

ML11

Annet elektronisk utstyr

348

348

853

Qatar

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

498 360

498 360

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

176 906

176 906

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

115 134

115 134

ML14

Militært treningsutstyr

112 001

112 001

ML21

Programvare

3

2

5

ML22

Teknologi

22 110

22 110

924 516

Romania

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

3

3

ML7²

Kjemisk eller biologisk giftige midler, radioaktive materialer samt utstyr og utgangsstoffer

236

236

ML11

Annet elektronisk utstyr

13 088

13 088

ML13

Ballistisk beskyttelse

162

162

13 489

Slovakia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

84

84

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 110

1 110

1 194

Slovenia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

1 415

272

1 687

ML11

Annet elektronisk utstyr

2 606

2 606

ML14

Militært treningsutstyr

74

74

ML21

Programvare

19

19

ML22

Teknologi

22

22

4 408

Spania

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

172

1 551

1 723

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

106

106

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

7 987

7 987

ML8

Energetiske materialer

2 520

2 520

ML10

Luftfartøyer, tilhørende utstyr, deler og komponenter

7

7

ML11

Annet elektronisk utstyr

42

42

ML13

Ballistisk beskyttelse

2

2

ML14

Militært treningsutstyr

0

ML15

Billed-/videoutstyr

11 163

11 163

ML21

Programvare

8 521

8 521

ML22

Teknologi

73

73

32 144

Storbritannia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

6 401

3 496

9 897

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

12

12

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

21 769

21 769

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

136 996

136 996

ML8

Energetiske materialer

663

663

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

67 008

67 008

ML10

Luftfartøyer, tilhørende utstyr, deler og komponenter

326

326

ML11

Annet elektronisk utstyr

4 151

4 151

ML14

Militært treningsutstyr

295

295

ML15

Billed-/videoutstyr

248

2 090

2 338

ML18

Produksjonsutstyr

4 195

4 195

ML21

Programvare

1 099

1 099

ML22

Teknologi

170

170

248 919

Sveits

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

1 439

803

2 242

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

80 164

80 164

ML8

Energetiske materialer

10 353

10 353

ML11

Annet elektronisk utstyr

23

228

251

ML13

Ballistisk beskyttelse

305

305

ML14

Militært treningsutstyr

286

286

ML15

Billed-/videoutstyr

5 267

5 267

ML22

Teknologi

300

300

99 168

Sverige

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

12 806

11 156

23 962

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

197

197

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

28 086

28 086

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

23 328

23 328

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

5 695

5 695

ML6

Kjøretøy og komponenterer

1 309

1 206

2 515

ML8

Energetiske materialer

15 235

15 235

ML10

Luftfartøyer, tilhørende utstyr, deler og komponenter

2 750

2 750

ML11

Annet elektronisk utstyr

6 807

6 807

ML14

Militært treningsutstyr

35 871

35 871

ML15

Billed-/videoutstyr

63

1 741

1 804

ML21

Programvare

1 867

1 867

ML22

Teknologi

15

62

77

148 194

Sør-Afrika

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

2 979

2 979

ML8

Energetiske materialer

19 006

19 006

21 985

Sør-Korea

ML8

Energetiske materialer

13 658

13 658

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

135

9 941

10 076

ML11

Annet elektronisk utstyr

1 470

1 470

ML14

Militært treningsutstyr

71

71

ML15

Billed-/videoutstyr

16 385

16 385

ML21

Programvare

17

17

ML22

Teknologi

194

194

41 871

Thailand

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

6

6

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

32 938

32 938

ML15

Billed-/videoutstyr

760

760

33 704

Tsjekkia

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

6 408

6 408

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter, tilhørende deler og komponenter

19 308

19 308

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

913

913

ML8

Energetiske materialer

1 281

1 281

ML11

Annet elektronisk utstyr

10 316

10 316

ML15

Billed-/videoutstyr

186

186

38 412

Tyrkia

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

26

26

26

Tyskland

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

72 410

7 122

79 532

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

817

817

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

6 151

6 151

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

72 752

72 752

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

4 160

1 752

5 912

ML6

Kjøretøy og komponenterer

5 874

5 874

ML8

Energetiske materialer

59 569

59 569

ML11

Annet elektronisk utstyr

20 323

20 323

ML13

Ballistisk beskyttelse

2 431

2 431

ML15

Billed-/videoutstyr

4 159

4 159

ML21

Programvare

2 866

2 866

ML22

Teknologi

163

163

260 549

Ungarn

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

207

207

ML11

Annet elektronisk utstyr

8 836

8 836

9 043

USA

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

5 328

11 657

16 985

ML2

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

250

250

ML3

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

201 507

201 507

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

761 434

761 434

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

185 278

30 555

215 833

ML8

Energetiske materialer

119 547

119 547

ML9

Krigsskip, marint utstyr og tilhørende komponenter

15

15

ML10

Luftfartøyer, tilhørende utstyr, deler og komponenter

733 895

733 895

ML11

Annet elektronisk utstyr

59 845

31 820

91 665

ML13

Ballistisk beskyttelse

10 259

10 259

ML14

Militært treningsutstyr

9 284

9 284

ML15

Billed-/videoutstyr

1 436

309 866

311 302

ML18

Produksjonsutstyr

7 449

7 449

ML21

Programvare

2 593

2 593

ML22

Teknologi

15 344

15 344

2 497 362

Østerrike

ML1

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

10 576

10 576

ML6

Kjøretøy og komponenterer

14 333

14 333

24 909

4 746 222

1 233 296

5 979 518

¹ Gjelder eksport av skuddsikre hjelmer til mineryddere

² Gjelder ikke-mobilt CBRNE-beskyttelsesutstyr

9.8 Tjenester for utenlandske oppdragsgivere

Tabell 9.5 viser tjenester knyttet til vareliste I og som norske bedrifter har utført for utenlandske oppdragsgivere i 2021.

Tabell 9.5 Tjenester for utenlandske oppdragsgivere knyttet til vareliste I

Land

Sum 1000 NOK

Belgia

Teknologi

14 871

Bulgaria

Teknologi

727

Danmark

Teknologi

2 765

Finland

Teknologi

51

Frankrike

Teknologi

2 134

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

2 949

Hellas

Teknologi

494

Indonesia

Teknologi

4 180

Italia

Luftfartøyer tilhørende utstyr, deler og komponenter

5 047

Teknologi

1 728

Jordan

Teknologi

50

Latvia

Teknologi

180

Nederland

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

4

Teknologi

2 535

Polen

Teknologi

296

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

270

Portugal

Teknologi

461

Romania

Teknologi

2 451

Slovenia

Teknologi

126

Spania

Teknologi

307

Storbritannia

Teknologi

185

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

16 399

Sverige

Teknologi

1 556

Ammunisjon, tilhørende deler og komponenter

45

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

2 250

Sør-Korea

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

4 157

Teknologi

166

Tsjekkia

Teknologi

309

Tyskland

Programvare

1 799

Teknologi

338

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

5 822

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

26 366

USA

Teknologi

1 355

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosiver samt tilhørende komponenter

91 402

193 775

9.9 Reparasjoner foretatt i Norge for utenlandske oppdragsgivere

Tabell 9.6 viser reparasjoner knyttet til vareliste I som norske bedrifter har utført for utenlandske oppdragsgivere i 2021.

Tabell 9.6 Reparasjoner foretatt i Norge for utenlandske oppdragsgivere knyttet til vareliste I

Land

Sum i 1000 NOK

Australia

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

6 126

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

677

Belgia

Luftfartøy, UAV, flymotorer og utstyr til fly samt komponenter

5 730

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

1 673

Canada

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

907

Danmark

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

143

Produksjonsutstyr og komponenter

488

Finland

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

658

Krigsskip, marint utstyr og andre overflatefartøy

8 030

Frankrike

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

683

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

5 414

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

3 052

Hellas

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

52

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

30

Indonesia

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

155

Irland

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

62

Ildledningsutstyr og tilhørende systemer og komponenter

384

Italia

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

42

Kroatia

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

138

Luxembourg

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

767

Nederland

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

370

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

51

New Zealand

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosive midler samt tilhørende komponenter

17

Oman

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

40

Polen

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

210

Portugal

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

274

Singapore

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

171

Slovenia

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

171

Spania

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

92

Storbritannia

Luftfartøy, UAV, flymotorer og utstyr til fly samt komponenter

36

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

371

Produksjonsutstyr og komponenter

5 627

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

2 162

Sveits

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

1 016

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

2 327

Sverige

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

91

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

16

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

937

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosive midler samt tilhørende komponenter

564

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

7 226

Sør-Korea

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

455

Produksjonsutstyr og komponenter

1 517

Thailand

Luftfartøy, UAV, flymotorer og utstyr til fly samt komponenter

10

Tsjekkia

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

150

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

67

Tyrkia

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

1 844

Tyskland

Luftfartøy, UAV, flymotorer og utstyr til fly samt komponenter

359

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

972

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller større, våpen med kaliber 12,7 mm og høyere samt tilhørende komponenter

161

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

188

Ungarn

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

911

USA

Glattboret våpen med kaliber 20 mm eller mindre, våpen med kaliber 12,7 mm og lavere samt tilhørende komponenter

865

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

13 237

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

20 451

Østerrike

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

114

98 281

9.10 Eksport av håndvåpen

Tabell 9.7 gir en oversikt over utførsel av håndvåpen fra Norge i 2021. Norge eksporterer ikke militære håndvåpen. Utførselen består i hovedsak av konkurranse- og jaktvåpen, samt historiske våpen.

Tabell 9.7 Eksport av håndvåpen

Land

Antall

Danmark

39

Finland

2

Island

20

Litauen

2

Polen

5

Sveits

13

Sverige

21

Tyskland

87

USA

51

Totalt

240

9.11 Forsvarets utførsel av eget materiell

Oversikten nedenfor viser Forsvarets utførsler av eget materiell i 2021 for etterforsyning, reparasjon, retur og til egne styrker.

Oversikt 1: Forsvarets utførsel av eget materiell for etterforsyning, reparasjon, retur og egne styrker

Afghanistan

Belgia

Belize

Canada

Danmark

Finland

Frankrike

Georgia

Hellas

Irak

Island

Italia

Jordan

Kuwait

Latvia

Litauen

Luxemburg

Mali

Nederland

Portugal

Spania

Storbritannia

Sveits

Sverige

Sør-Korea

Sør-Sudan

Tsjekkia

Tyskland

USA

Østerrike

9.12 Politiets utførsel av eget materiell

Oversikten nedenfor viser politiets utførsler av eget materiell i 2021 i henhold til rapporteringskravet nedfelt i eksportkontrollforskriften § 8 h). Dette omfatter:

Skytevåpen, gassvåpen og sprengvåpen

Pansrede kjøretøy og MIK-kjøretøy

Helikopter, i forbindelse med operativ innsats, trening eller øvelser i andre land (dvs. ikke i forbindelse med overflyvninger, mellomlandinger el.).

Oversikt 2: Politiets utførsel av eget materiell ved bruk i utlandet unntatt etter eksportkontrollforskriften § 8 h som følger:

Georgia

Island

Sverige

9.13 Eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk

Tabell 9.8 viser utførsel av flerbruksvarer omfattet av Utenriksdepartementets vareliste II til militær sluttbruk i 2021.

Tabell 9.8 Eksport av flerbruksvarer til militær sluttbruk

Land

Produkt

Verdi i 1000 NOK

Algerie

Kommunikasjonsutstyr

11 283

Argentina

Navigasjonsutstyr (luftfart)

459

Australia

Kommunikasjonsutstyr, sensorer, navigasjonsutstyr (luftfart)

33 636

Brasil

Navigasjonsutstyr (luftfart)

368

Danmark

Sensorer

368

Finland

Sensorer

442

Frankrike

Kommunikasjonsutstyr, sensorer

724

Hellas

Kommunikasjonsutstyr

126

India

Sensorer

1 532

Indonesia

Sensorer

584

Italia

Navigasjonsutstyr (luftfart)

480

Japan

Sensorer

4 039

Luxembourg

Kommunikasjonsutstyr

840

Malaysia

Kommunikasjonsutstyr, navigasjonsutstyr (luftfart)

880

Nederland

Sensorer

130

New Zealand

Navigasjonsutstyr (luftfart)

649

Oman

Sensorer

2 206

Polen

Sensorer, Maritimt utstyr

36 730

Portugal

Navigasjonsutstyr (luftfart)

82

Romania

Kommunikasjonsutstyr, sensorer, luftfart

14 409

Slovakia

Kommunikasjonsutstyr

8

Spania

Sensorer, navigasjonsutstyr (luftfart)

6 639

Storbritannia

Sensorer

7 878

Sveits

Spesielle materialer

576

Sverige

Kommunikasjonsutstyr, sensorer

4 213

Sør-Korea

Sensorer

140

Thailand

Sensorer, navigasjonsutstyr (luftfart)

4 356

Tsjekkia

Kommunikasjonsutstyr

1 881

Tyskland

Kommunikasjonsutstyr, luftfart

2 449

USA

Kommunikasjonsutstyr, sensorer, navigasjonsutstyr (luftfart), maritimt utstyr

208 993

Vietnam

Spesielle materialer

6

Totalsum

347 106

9.14 Eksport av beskyttelsesutstyr for bruk i humanitær minerydding

Tabell 9.9 fremstiller utførselen av beskyttelsesutstyr for bruk i humanitær minerydding i 2021. Beskyttelsesutstyret omfatter beskyttelsesvester, hjelmer og visirer.

Tabell 9.9 Eksport av beskyttelsutstyr for bruk i humanitær minerydding

Mottaker

Land

Danish Church Aid

Libya

Danish Refugee Council / Danish Demining Group

Afghanistan, Ukraina, Jemen

Handicap International – Humanity & Inclusion

Libanon

International Committee of the Red Cross

Aserbajdsjan, Sveits

APOPO Mine Action

Angola

Mine Action Agency, Azerbaijan (ANAMA)

Aserbajdsjan

Norwegian People's Aid

Tadsjikistan, Kosovo, Libanon

Organization for Security and Co-operation in Europe

Tadsjikistan

Tajikistan National Mine Action Centre

Tadsjikistan

The Military Command of Bac Ninh

Vietnam

9.15 Avslag på søknader om eksport av forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær sluttbruk i 2021

Avslag på en søknad om eksportlisens innebærer ikke et generelt forbud mot eksport av forsvarsmateriell til det aktuelle mottakerlandet. Med unntak av gjennomføring av bindende våpenembargo vedtatt av FNs sikkerhetsråd eller andre tiltaksregimer som Norge har sluttet seg til, opererer ikke det norske eksportkontrollregelverket med negative eller positive landlister.

De avslagene som inngår i oversikten er departementets vedtak om avslag på lisenssøknader som har vært gjenstand for grundig og individuell saksbehandling i henhold til det norske eksportkontrollregelverket. Det er imidlertid viktig å være klar over at avslagene bare viser en del av det faktiske bildet, da dialogen mellom bedriftene og Utenriksdepartementet om muligheten for å få tillatelse til eksport innebærer at bedrifter sjelden søker om, eller retter henvendelser om mulighet for eksportlisens til land hvor tillatelse ikke vil kunne påregnes å bli innvilget. I flere tilfeller avslår bedriftene på eget initiativ henvendelser fra land om eksport av forsvarsmateriell der bedriften selv har kunnskap om at tillatelse ikke vil kunne påregnes innvilget.

I 2021 traff Utenriksdepartementet vedtak om avslag på 22 søknader om eksportlisens for forsvarsmateriell og flerbruksvarer til militær bruk til følgende land: Andorra, Armenia, Botswana, De forente arabiske emirater, Kina, Russland og Saudi-Arabia.

9.16 Oversikt over behandlede eksportkontrollsaker

Oversikten viser antall saker i ulike kategorier som har blitt behandlet i Utenriksdepartementet i 2021.

Tabell 9.10 Oversikt over behandlede eksportkontrollsaker

Sakstype

Antall behandlet 2021

Antall behandlet 2020

Prosentvis endring

Eksportlisenser (forsvarsmateriell og flerbruksvarer)

1 893

1 698

10,30 %

Formidlingslisenser

13

9

30,77 %

Generelle henvendelser

736

754

-2,45 %

Henvendelser om endring av innvilget lisens

349

249

28,65 %

Importsertifikater

272

344

-26,47 %

Landforespørsler

18

27

-50,00 %

Leveringsbevis

33

49

-48,48 %

Overføringslisenser

3

3

0,00 %

Produktvurderinger

27

27

0,00 %

Sanksjonssaker

60

61

-1,67 %

Teknologilisenser

146

101

30,82 %

Tjenestelisenser

22

30

-36,36 %

Tollsaker

23

16

30,43 %

Totalt

3 595

3 368

6,31 %

9.17 Oversikt over bedrifter som har rapportert eksport

Oversikten viser bedriftene som eksporterte forsvarsmateriell eller flerbruksvarer til militær sluttbruk på grunnlag av innvilgede lisenser i 2021. Totalt 102 bedrifter eksporterte i 2021.

Oversikt 3: Oversikt over bedrifter som har rapportert om eksport

ACAL BFI Norway

Airbus Defence and Space AS

Andresen Vaapenforretning AS

Andøya Space Defence AS

Antikythera AS

AS Delprodukt

A-Tec AS

Axnes AS

Benestad Solutions AS

Berget AS

Bertel O. Steen Defence & Security AS

Blaser Group Norway AS

Bristow Norway AS

C H Evensen Industriovner AS

Capsicum AS

Chemring Nobel AS

Comrod AS

Dacon AS

Data Respons R&D Services AS

DIAB AS

DNV GL AS

DSG Technology AS

Equipnor AS

Fiksern AS

Fjord Defence AS

Flir Unmanned Aerial Systems AS

FMP Products AS

Forsvaret

Forsvarets Forskningsinstitutt

Forsvarets Logistikkorganisasjon FLO

Forsvarsmateriell

Freyr Devik AS

Freyr Devik Heidi Devik Ekstrøm

Galleon Embedded Computing AS

GKN Aerospace Norway AS

Green Ammo AS

GRS Riflestocks AS

Hapro Electronics AS

Hausken Lyddemper AS

Heli-One (Norway) AS

Haaland Tynnplate AS

Haarstad Precision Products AS

IMENCO AS, avd. Voll

Impetus Advanced Finite Element Analyses AS

Iveco Norge AS

Keytouch Technology AS

Kitron AS

KKC AS

Kongsberg Aviation Maintenance Services AS

Kongsberg Defence & Aerospace AS

Kongsberg Maritime AS

Kongsberg Satellite Services AS

Kongsberg Seatex AS

KTA Naval Systems AS

Leonardo MW Limited Norway Branch

Leonardo UK LTD (Norway Branch)

Lesjøfors AS

Lilltech AS

Lindesnes Våpen

Lockheed Martin Global INC Norsk avdeling av utenlandske ENHT

Metronor AS

Nammo Raufoss AS

NFM Technology AS

Norautron AS

Nordic Unmanned AS

Norma AS

Norsk Elektro Optikk AS

Norsk Luftambulanse AS

Nortek AS

Norwegian Special Mission AS

NPB AS

Ontime Networks AS

Orica Norway AS

Oslo Skytesenter AS

Otto Olsen AS

Pedersens Vaabenlager AS

Politiets Fellestjenester

Pratt & Whitney Military Norway AS

Pro Tech AS

Radionor Communications AS

Rheinmetall Nordic AS

Rheinmetall Norway AS

Rofi AS

Rohde & Schwarz Norge AS

Ruff AS

Schenker AS

Skytterlinken AS

Steertec Raufoss AS

Steinert Sensing Systems AS

Svemko AS

Saab Technologies Norway AS

T & G Elektro AS

Thales Norway AS

Transmark Subsea AS

Tronrud Engineering AS

Ulfhednar AS

Umoe Mandal AS

Vinghøg AS

Vision & Design AS

Våpensmia AS

Water Linked AS

XXL Grossist Norge AS

Tilråding

Utenriksdepartementet

tilrår:

Tilråding fra Utenriksdepartementet 3. juni 2022 om eksport av forsvarsmateriell fra Norge i 2021, eksportkontroll og internasjonalt ikke-spredningssamarbeid, blir sendt Stortinget.

Vedlegg 1
Vareliste I – Forsvarsrelaterte varer

Utenriksdepartementets vareliste I – forsvarsrelaterte varer (dette er en indikativ liste, og listen i sin helhet finnes på www.eksportkontroll.no

ML1

Glattborete våpen med kaliber mindre enn 20 mm, automatiske våpen med kaliber 12,7 mm eller mindre samt tilhørende komponenter

ML2

Glattborete våpen med kaliber 20 mm eller større, andre våpen med kaliber større enn 12,7 mm samt tilhørende komponenter

ML3

Ammunisjon og tennmekanismer

ML4

Bomber, torpedoer, raketter, missiler og eksplosive midler samt tilhørende komponenter

ML5

Ildledningsutstyr og tilhørende varslingssystemer og komponenter

ML6

Kjøretøy og komponenter

ML7

Kjemisk eller biologisk giftige midler, radioaktive materialer samt utstyr og utgangsstoffer.

ML8

Energetiske materialer samt utgangsstoffer.

ML9

Krigsskip, marint utstyr og andre overflatefartøy

ML10

Luftfartøy, UAV, flymotorer og utstyr til fly samt komponenter

ML11

Elektronisk utstyr som ikke er spesifisert i andre ML kategorier

ML12

Våpensystemer med kinetisk energi

ML13

Ballistisk beskyttelse eller beskyttelsesutstyr og komponenter

ML14

Militært treningsutstyr, simulatorer for våpenbruk og komponenter

ML15

Billed-/videoutstyr og deres motmidler og komponenter

ML16

Halvfabrikata komponenter for utstyr i andre ML kategorier

ML17

Diverse utstyr og materialer

ML 18

Produksjonsutstyr og komponenter

ML19

Energivåpen

ML20

Superledende utstyr

ML21

Programvare

ML22

Teknologi

Vedlegg 2
Lov om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. [eksportkontrolloven]

Dato

Departement

Utenriksdepartementet

Sist endret

LOV-2016-05-27-14 fra 01.01.2017

Ikrafttredelse

18.12.1987

Korttittel

Eksportkontrolloven – ekspktrl

Lov om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. [eksportkontrolloven]

Lovens tittel endret ved lov 22 juni 1990 nr. 35.

§ 1. Kongen kan bestemme at varer og teknologi som kan være av betydning for andre lands utvikling, produksjon eller anvendelse av produkter til militært bruk eller som direkte kan tjene til å utvikle et lands militære evne, samt varer og teknologi som kan benyttes til å utøve terrorhandlinger, jf. straffeloven § 131, ikke må utføres fra norsk tollområde uten særskilt tillatelse. Det kan også settes forbud mot at det uten særskilt tillatelse ytes tjenester som nevnt i første punktum. Det kan settes vilkår for tillatelsene.

Kongen kan likeså sette forbud mot at personer som har bopel eller oppholdssted i Norge og norske selskaper, stiftelser og sammenslutninger uten særskilt tillatelse driver handel med, formidler eller på annen måte bistår ved salg av våpen og militært materiell fra et fremmed land til et annet. Tilsvarende gjelder for strategiske varer og teknologi som er nærmere angitt i forskrift.

Kongen gir nærmere forskrifter til utfylling og gjennomføring av loven.

Endret ved lover 22 juni 1990 nr. 35, 17 juni 2005 nr. 56 (ikr. 1 juli 2005 iflg. res. 17 juni 2005 nr. 632), 19 juni 2015 nr. 65 (ikr. 1 okt 2015).

§ 2. Enhver plikter å gi departementet den bistand og de opplysninger som kreves for å kontrollere at bestemmelsene i loven eller i forskriftene gitt i medhold av den blir fulgt.

Til dette formål kan departementet foreta inspeksjon og kreve innsyn i registrerte regnskapsopplysninger, regnskapsmateriale, forretningspapirer og andre dokumenter som kan ha betydning. Departementet kan foreta kontrollen selv eller la oppnevnte sakkyndige gjøre det. I forbindelse med kontrollen skal departementet få tilgang til kontor- og bedriftslokaler og nødvendig hjelp og rettledning. Klage etter forvaltningslovens §§ 14 og 15 har ikke oppsettende virkning med mindre underinstansen eller klageinstansen fastsetter det.

Pliktene etter første og annet ledd gjelder uten hinder av lovbestemt taushetsplikt.

Med de unntak som følger av bestemmelsene foran, har enhver taushetsplikt om det de får kunnskap om etter denne lov. Taushetsplikten er likevel ikke til hinder for

1. at opplysningen brukes for å oppnå det formål de er gitt eller innhentet for, bl.a. kan de brukes i forbindelse med saksforberedelse, avgjørelse, gjennomføring av avgjørelsen, oppfølging og kontroll,

2. at opplysningene er tilgjengelige for andre tjenestemenn innen organet eller etaten i den utstrekning som trengs for en hensiktsmessig arbeids- og arkivordning, bl.a. til bruk av veiledning i andre saker,

3. at forvaltningsorganet gir andre forvaltningsorganer opplysninger om et foretaks forbindelse med organet og om avgjørelser som er truffet når det er nødvendig for å fremme avgiverorganets oppgaver etter denne lov,

4. at forvaltningsorganet anmelder eller gir opplysninger om lovbrudd til påtalemyndigheten eller vedkommende kontrollmyndighet, når det finnes ønskelig av allmenne omsyn eller forfølgning av lovbruddet har naturlig sammenheng med avgiverorganets oppgaver,

5. at forvaltningsorganet gir et annet forvaltningsorgan opplysninger (samordning) som forutsatt i lov om Oppgaveregisteret.

Departementet kan videre bestemme at offentlige organer som har med fastsettingen av formues- og inntektsskatt og kontrollen med merverdiavgiften å gjøre, skal få adgang til å gjøre seg kjent med de opplysninger som er gitt etter denne lov.

Forvaltningslovens §§ 13 til 13 e gjelder ikke.

Endret ved lover 6 juni 1997 nr. 35 (ikr. 1 nov 1997), 17 juli 1998 nr. 56 (ikr. 1 jan 1999), 27 mai 2016 nr. 14 (ikr. 1 jan 2017 iflg. res. 27 mai 2016 nr. 531).

§ 3. Departementet kan kreve beslag i regnskapsmateriale m.v. som nevnt i § 2 annet ledd. Er det grunn til å tro at det finnes slikt materiale, og gir forholdene ellers grunn til det, kan departementet kreve ransaking av kontorlokale og alle andre steder som ikke er privat hjem.

Krav om ransaking eller beslag skal rettes til politiet. Om den videre behandling av kravet gjelder reglene i straffeprosessloven så langt de passer. Den kravet rettes mot skal ha partsrettigheter etter straffeprosessloven og i den grad det er nødvendig for virksomheten, tilgang til det beslaglagte. Han blir likevel ikke av den grunn å regne som siktet for en straffbar handling. Straffeprosesslovens § 204 gjelder tilsvarende. Retten avgjør uten hensyn til § 212 første ledd i straffeprosessloven hvilke dokumenter mm. som retten skal se igjennom.

Endret ved lov 17 juli 1998 nr. 56 (ikr. 1 jan 1999).

§ 4. Når departementet krever ransaking eller beslag for å få opplysninger om et forhold som vedkommende er siktet eller tiltalt for, skal kravet behandles i særskilt sak etter reglene i § 3 annet ledd. Det samme gjelder når departementet krever å få se dokumenter mm. som ligger hos retten eller påtalemyndigheten uten at det er avgjort om de kan brukes i straffesaken. Hvis retten godtar kravet fra departementet, kan den sette som vilkår at opplysningene ikke skal benyttes i forbindelse med etterforskningen i straffesaken før det er endelig avgjort om påtalemyndigheten kan benytte dem i denne saken. Får påtalemyndigheten ikke medhold i sitt krav, kan departementet ikke gi opplysningene eller dokumentene videre til påtalemyndigheten med mindre det er lovlig etter de regler som ellers gjelder deres taushetsplikt ved straffbare handlinger.

§ 5. Dersom forholdet ikke rammes av strengere straffebud, straffes med bøter eller med fengsel inntil fem år eller med begge deler den som:

1. utfører varer, teknologi eller tjenester i strid med denne lov eller forskrift som er gitt i medhold av den, eller

2. overtrer noe vilkår som er satt i medhold av denne lov, eller

3. muntlig eller skriftlig gir uriktige opplysninger om forhold som er av betydning for adgangen til å utføre varer, teknologi eller tjenester når det skjer

a. i erklæring avgitt til bruk for offentlig myndighet eller noen som handler på vegne av offentlig myndighet, i anledning av utførsel eller søknad om tillatelse til utførsel,

b. i erklæring som skal sette en annen i stand til å gi slik erklæring som er nevnt under punkt a, eller

4. på annen måte overtrer bestemmelser som er gitt i eller i medhold av denne lov.

Uaktsom overtredelse som nevnt i første ledd, straffes med bøter eller fengsel inntil to år.

Endret ved lov 19 juni 2015 nr. 65 (ikr. 1 okt 2015).

§ 6. (Opphevet ved lov 20 juli 1991 nr. 66.)

§ 7. Departementet kan pålegge et foretak eller en person som ikke oppfyller sin opplysningsplikt etter § 2 en daglig, løpende mulkt, inntil opplysningsplikten er oppfylt.

Tvangsmulktens størrelse fastsettes under hensyn til hvor viktig det er at pålegget blir gjennomført.

Pålegg om mulkt er tvangsgrunnlag for utlegg.

Kongen gir nærmere forskrifter om fastsettelse, beregning og ettergivelse av tvangsmulkt.

Endret ved lov 26 juni 1992 nr. 86.

§ 8. Loven trer i kraft straks. Forskrifter om kontroll av strategisk eksport gitt i medhold av Mellombels lov av 13. desember 1946 nr. 30 om utførsleforbod gjelder inntil videre.

Loven kommer ikke til anvendelse på tillatelser som er gitt før loven trer i kraft. Tjenesteytinger og meddelelse av teknologi mv. etter lovens ikrafttreden krever likevel tillatelse etter denne lov selv om de knytter seg til tidligere gitte tillatelser.

Vedlegg 3
Forskrift om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester

Dato

FOR-2013-06-19-718

Departement

Utenriksdepartementet

Avd/dir

Avd. for sikkerhetspolitikk og nordområdene

Publisert

I 2013 hefte 9

Ikrafttredelse

19.06.2013

Sist endret

FOR-2020-05-11-994

Endrer

FOR-1989-01-10-51

Gjelder for

Norge

Hjemmel

LOV-1987-12-18-93-§1, FOR-1987-12-18-967

Kunngjort

25.06.2013 kl. 15.30

Rettet

24.09.2013 (EØS-henvisninger og § 2)

Korttittel

Forskrift om eksport av forsvarsmateriell mv.

Innholdsfortegnelse

Forskrift om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester

Innholdsfortegnelse

Kap. 1. Innledende bestemmelser

Kap. 2. Lisens

Kap 3. Eksport av forsvarsrelaterte varer til mottakere i EØS

Kap. 4. Sertifisering av norske foretak som mottakere i EØS

Kap 5. Registrering, rapportering og oppfølgning

Kap 6. Generelle bestemmelser

Kap 7. Sluttbestemmelser

Vedlegg I Liste I – forsvarsrelaterte varer (2019)

Vedlegg II Liste II – flerbruksvarer (2019)

Hjemmel: Fastsatt av Utenriksdepartementet 19. juni 2013 med hjemmel i lov 18. desember 1987 nr. 93 om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. § 1, jf. delegeringsvedtak 18. desember 1987 nr. 967.

EØS-henvisninger: EØS-avtalen vedlegg II kap. XIX nr. 3q (direktiv 2009/43/EF som endret ved direktiv 2019/514/EU), nr. 18 (rekommandasjon (EU) 2018/2050) og nr. 19 (rekommandasjon (EU) 2018/2051) og nr. 20 (rekommandasjon (EU) 2018/2052).

Endringer: Endret ved forskrifter 30 juni 2014 nr. 898, 9 sep 2014 nr. 1163, 13 feb 2015 nr. 124,

12 jan 2016 nr. 32, 21 des 2016 nr. 1831, 6 juni 2017 nr. 740, 26 jan 2018 nr. 136, 9 april 2019 nr. 494, 9 april 2019 nr. 622, 11 mai 2020 nr. 994.

Rettelser: 24.09.2013 (EØS-henvisninger og § 2).

Kap. 1. Innledende bestemmelser

§ 1. Hva forskriften omfatter

Forskriften gjelder eksport av nærmere angitte varer, teknologi, herunder immaterielle ytelser, tekniske datapakker eller produksjonsrettigheter for varer, samt visse tjenester.

Særlige bestemmelser gjelder for eksport av angitte ytelser fra en leverandør i en EØS-stat til en mottaker i en annen EØS-stat når det uttrykkelig fremgår av denne forskrift.

§ 2. Definisjoner

(1) Med forsvarsrelaterte varer menes de produkter som til enhver tid er oppført på liste I som utgjør vedlegg I til denne forskrift.

(2) Med flerbruksvarer menes de produkter som til enhver tid er oppført på liste II som utgjør vedlegg II til denne forskrift.

(3) Med eksport menes enhver utførsel fra norsk tollområde av varer, tjenester og teknologi som omfattes av denne forskrift.

(4) Med overføring menes eksport av forsvarsrelaterte varer fra en leverandør eller tollager i en EØS-stat til en mottaker i en annen EØS-stat.

(5) Med leverandør menes enhver juridisk eller fysisk person som er rettslig ansvarlig for eksport av ytelser etter denne forskrift.

(6) Med mottaker menes enhver juridisk eller fysisk person som er rettslig ansvarlig for mottak av ytelser etter denne forskrift.

(7) Med lisens menes tillatelse fra Utenriksdepartementet til å eksportere nærmere angitte ytelser til en juridisk eller fysisk person.

(8) Med overføringslisens menes tillatelse fra nasjonale myndigheter i en EØS-stat, som gir leverandøren rett til å overføre forsvarsrelaterte varer til en mottaker i annen EØS-stat.

(9) Med transitt menes transport av varer over norsk tollområde uten omlasting, når avsender og mottaker befinner seg utenfor norsk tollområde.

Kap. 2. Lisens

§ 3. Lisensplikt

Eksport av visse varer, nærmere angitt teknologi, herunder immaterielle ytelser, tekniske datapakker eller produksjonsrettigheter for varer eller visse tjenester krever lisens fra Utenriksdepartementet om ikke annet følger av denne forskrift. Departementet avgjør i tvilstilfeller om en ytelse er lisenspliktig eller ikke. Lisensplikten gjelder også ved eksport av varer fra tollager.

§ 4. Lisensplikt etter varelister

Eksport av varer og teknologi oppført på liste I og liste II som utgjør vedlegg til denne forskrift, krever lisens fra Utenriksdepartementet. Lisensplikten knyttet til liste I gjelder også for materiell som har vært særlig konstruert eller modifisert for militært formål, uavhengig av nåværende tilstand.

0 Endret ved forskrift 9 sep 2014 nr. 1163.

§ 5. Lisensplikt for tjenester

Tjenester knyttet til varer og teknologi oppført på liste I og II samt tjenester for øvrig som kan tjene til å utvikle et lands militære evne, som ytes i utlandet eller her i landet for bruk i utlandet, krever lisens fra Utenriksdepartementet.

§ 6. Lisensplikt for handel og formidling

Handel, formidling eller annen bistand ved salg av varer og teknologi som omfattes av liste I fra et fremmed land til et annet, krever lisens fra Utenriksdepartementet. Tilsvarende gjelder ved formidling av varer oppført i liste II samt tilhørende teknologi og tjenesteytelse der det er kjent eller grunn til å forstå at varen, teknologien eller tjenesten er eller kan være ment, helt eller delvis, for bruk i forbindelse med utvikling, produksjon, håndtering, drift, vedlikehold, lagring, deteksjon, identifikasjon eller spredning av kjemiske, biologiske eller kjernefysiske våpen eller andre kjernefysiske sprenglegemer, og i forbindelse med utvikling, produksjon, vedlikehold eller lagring av missiler som kan levere slike våpen.

§ 7. Lisensplikt for øvrige varer, teknologi og tjenester

I tillegg til liste I og II er eksport av følgende varer, teknologi og tjenester lisenspliktige:

a) enhver vare, teknologi og tjenesteytelse der eksportøren er kjent med eller har grunn til å forstå at varen, teknologien eller tjenesten er eller kan være ment, helt eller delvis, for bruk i forbindelse med utvikling, produksjon, håndtering, drift, vedlikehold, lagring, deteksjon, identifikasjon eller spredning av kjemiske, biologiske eller kjernefysiske våpen eller andre kjernefysiske sprengelementer. Tilsvarende regler gjelder for eksport av enhver vare, teknologi eller tjeneste som kan benyttes til utvikling, produksjon, vedlikehold eller lagring av missiler som kan levere slike våpen,

b) enhver vare, teknologi eller tjeneste til militær bruk til områder som er underlagt våpenembargo vedtatt av FNs sikkerhetsråd med hjemmel i FN-paktens kapittel VII eller andre tiltaksregimer Norge har sluttet seg til,

c) enhver vare, teknologi og tjeneste til militær bruk til områder hvor det er krig, krig truer eller til land hvor det er borgerkrig.

d) enhver vare, teknologi og tjeneste som direkte kan tjene til å utvikle en stats militære evne på en måte som ikke er forenlig med vesentlige norske sikkerhets- og forsvarsinteresser.

§ 8. Unntak fra lisensplikt

Lisensplikten i § 3, jf. § 4 – § 7, gjelder ikke for:

a) varer oppført på Liste II i utenlandsk eie og som returneres til utlandet etter å ha vært midlertidig innført til Norge i forbindelse med utstilling og demonstrasjon,

b) redningsutstyr og oljevernutstyr som utføres i forbindelse med hjelpeaksjoner,

c) skytevåpen, våpendeler og ammunisjon som utføres i henhold til våpenloven, jf. forskrift 25. juni 2009 nr. 904 om skytevåpen, våpendeler og ammunisjon, femte del,

d) varer som utføres til den europeiske romorganisasjonen ESA, eller en representant for denne, og som er strengt nødvendig for organisasjonens offisielle virksomhet. Unntaket gjelder bare for leveranser til ESAs medlemsland,

e) varer oppført på liste II som utelukkende er i transitt gjennom norsk tollområde, når avsender og mottaker befinner seg utenfor norsk tollområde. Det samme gjelder varer oppført på liste I dersom både avsender og mottaker befinner seg innenfor EØS,

f) varer, teknologi og tjenester til bruk på norsk kontinentalsokkel,

g) varer, teknologi og tjenester til bruk om bord på norskeide skip under norsk flagg og norskeide luftfartøyer, i utenriksfart,

h) forsvarsrelaterte varer og flerbruksvarer som eies eller disponeres av norsk forsvars- eller politimyndighet når varene skal benyttes av norske styrker i utlandet. Unntaket gjelder også for slike varer når de inngår i flernasjonal logistikkstøtte som nevnte myndigheter har inngått avtale om, eller som sendes ut for reparasjon, vedlikehold, oppdatering eller lignende, med retur til Norge. Forsvars- og politimyndighetene skal hvert år, innen 15. februar, sende rapport til Utenriksdepartementet om all utførsel av forsvarsrelaterte varer som nevnt ovenfor i det foregående kalenderår,

i) forsvarsrelaterte varer og flerbruksvarer som eies eller disponeres av et NATO-lands eller en EØS-stats forsvars- eller politimyndighet som er lagret i Norge eller som returneres til utlandet etter å ha vært midlertidig innført til Norge i forbindelse med oppdrag, øvelse eller trening.

0 Endret ved forskrifter 30 juni 2014 nr. 898, 11 mai 2020 nr. 994.

Kap 3. Eksport av forsvarsrelaterte varer til mottakere i EØS

§ 9. Overføringslisens

Overføring av forsvarsrelaterte varer til mottakere i EØS kan kun skje på grunnlag av en generell overføringslisens, en global overføringslisens eller en individuell overføringslisens utferdiget av Utenriksdepartementet. Reglene om overføringslisenser gjelder kun forsvarsrelaterte varer oppført på liste I som utgjør vedlegg til denne forskrift.

§ 10. Generell overføringslisens

Generelle overføringslisenser for forsvarsrelaterte varer kunngjøres av Utenriksdepartementet. Lisensene kan benyttes av leverandører i Norge etter forutgående registrering hos Utenriksdepartementet. Generelle overføringslisenser gjelder bestemte varekategorier, til en kategori eller kategorier av mottakere i EØS og det kan settes særlige vilkår for lisensene.

Generelle overføringslisenser kan benyttes dersom:

a) mottakeren inngår i en EØS-stats væpnede styrker eller en offentlig oppdragsgiver på forsvarsområdet som foretar innkjøp som utelukkende skal brukes av en EØS-stats væpnede styrker eller,

b) mottakeren er et foretak som er sertifisert i samsvar med § 13 eller,

c) overføringen gjøres med sikte på demonstrasjon, evaluering eller utstilling eller,

d) overføringen gjøres med sikte på vedlikehold eller reparasjon, dersom mottakeren er den opprinnelige leverandøren av de forsvarsrelaterte varene.

Slike lisenser kan for tilfellene c) og d) også benyttes ved retur fra Norge av forsvarsrelaterte varer mottatt ved tilsvarende lisens fra en annen EØS-stat.

0 Endret ved forskrifter 30 juni 2014 nr. 898, 11 mai 2020 nr. 994.

§ 11. Global overføringslisens

Ved overføring av forsvarsrelaterte varer som ikke omfattes av en generell overføringslisens, kan Utenriksdepartementet, etter skriftlig søknad fra leverandør i Norge, utferdige en global overføringslisens. Lisensene gis for en periode på tre år med mulighet for forlengelse. Globale overføringslisenser gjelder bestemte forsvarsrelaterte varer eller kategorier av varer til mottakere eller kategori av mottakere i en eller flere EØS-stater. Det kan settes særlige vilkår for lisensene.

§ 12. Individuell overføringslisens

Ved overføring av forsvarsrelaterte varer som ikke omfattes av en generell overføringslisens og en global overføringslisens ikke kan innvilges, kan Utenriksdepartementet, etter skriftlig søknad fra leverandør i Norge, utferdige en individuell overføringslisens. Lisensen gjelder en spesifisert mengde forsvarsrelaterte varer til en mottaker i en EØS-stat i en eller flere sendinger.

En individuell overføringslisens skal benyttes dersom:

a) søknaden om overføringslisens er begrenset til en overføring,

b) det er nødvendig for å beskytte Norges grunnleggende sikkerhetsinteresser, eller av hensyn til den offentlige orden,

c) det er nødvendig for å overholde Norges internasjonale forpliktelser, eller

d) det er tungtveiende grunner til å tro at leverandøren ikke vil være i stand til å oppfylle vilkårene for å få en global overføringslisens.

Kap. 4. Sertifisering av norske foretak som mottakere i EØS

§ 13. Sertifisering av foretak i Norge

Utenriksdepartementet kan, etter skriftlig søknad, sertifisere foretak etablert i Norge for mottak av forsvarsrelaterte varer under generelle overføringslisenser kunngjort av andre EØS-stater.

Utenriksdepartementet skal gjennom sertifiseringen vurdere det mottakende foretaks pålitelighet, særlig med hensyn til foretakets evne til å overholde eksportbegrensningene for forsvarsrelaterte produkter mottatt i henhold til en generell overføringslisens fra en annen EØS-stat. Ved vurderingen vil det særlig legges vekt på følgende kriterier:

a) dokumentert erfaring fra forsvarsvirksomhet, der det særlig tas hensyn til foretakets historikk med hensyn til overholdelse av eksportrestriksjoner, eventuelle rettsavgjørelser i denne forbindelse, eventuelle tillatelser til å produsere eller markedsføre forsvarsrelaterte varer, og hvorvidt foretaket har erfarent lederpersonale,

b) relevant industriell virksomhet i forbindelse med forsvarsrelaterte varer i EØS, særlig evne til system-/delsystemintegrasjon,

c) særskilt utpeking av en overordnet leder som skal være personlig ansvarlig for overføringer og eksport,

d) en skriftlig erklæring fra foretaket, undertegnet av den overordnede lederen nevnt i bokstav c), om at foretaket vil iverksette alle nødvendige tiltak for å overholde og håndheve alle særlige vilkår knyttet til sluttbruk og eksport av hver bestanddel eller hver vare det har mottatt,

e) en skriftlig erklæring fra foretaket, undertegnet av den overordnede lederen nevnt i bokstav c), om at det med behørig aktsomhet, som svar på anmodninger og forespørsler fra Utenriksdepartementet, vil fremskaffe detaljerte opplysninger om sluttbrukere eller sluttbruk av alle eksporterte varer som er overført eller mottatt i henhold til en overføringslisens fra en annen EØS-stat,

f) en beskrivelse, kontrasignert av den overordnede lederen nevnt i bokstav c), av det interne programmet for sikring av samsvar med kravene eller av foretakets ledelsessystem for overføring eller eksport. I den nevnte beskrivelsen skal det gis nærmere opplysninger om de organisasjonsmessige, menneskelige og tekniske ressursene ledelsen rår over i forbindelse med overføringer og eksport, ansvarskjeden i foretaket, internkontrollrutiner, holdningsskapende tiltak og opplæring av personalet, fysiske og tekniske sikkerhetsordninger, journalføring og sporbarhet av overføringer og eksport.

0 Endret ved forskrift 30 juni 2014 nr. 898.

§ 14. Utstedelse av sertifikat

Utenriksdepartementet utsteder et sertifikat til godkjente mottakende foretak i Norge. Sertifikatet skal inneholde informasjon om utstedende myndighet, foretakets navn og adresse, gyldighetstid samt en erklæring om at foretaket oppfyller kravene til sertifisering. Sertifikatet kan også inneholde vilkår knyttet til innhenting av informasjon som er nødvendig for kontroll av om kriteriene i § 13, 2. ledd er oppfylt samt suspensjon eller tilbakekalling av sertifikatet.

Sertifikatets gyldighetstid fastsettes av Utenriksdepartementet, men kan ikke overstige fem år.

Sertifiserte foretak i Norge vil bli meldt inn til EUs sentrale register og som publiseres på EU-kommisjonens hjemmeside.

§ 15. Kontroll med sertifiserte foretak

Utenriksdepartementet vil minst hvert tredje år kontrollere at mottakende foretak oppfyller kravene for sertifisering, jf. § 13, 2. ledd, samt eventuelle vilkår fastsatt i sertifikatet, jf. § 14. Dersom det sertifiserte foretaket ikke lenger oppfyller kravene vil Utenriksdepartementet pålegge foretaket å iverksette tiltak for å sikre oppfyllelse av samtlige krav og vilkår. Utenriksdepartementet kan også suspendere eller tilbakekalle sertifiseringen.

Kap 5. Registrering, rapportering og oppfølgning

§ 16. Registrering

Leverandøren skal føre et detaljert og fullstendig register over eksport av forsvarsrelaterte varer oppført på liste I som utgjør vedlegg til denne forskrift. Registeret skal inneholde dokumenter med følgende opplysninger:

a) en beskrivelse av varen og dens referanse til liste I,

b) mengde og verdi,

c) overføringsdatoer,

d) leverandørens og mottakerens navn og adresse,

e) dersom det er kjent eller påkrevet etter § 24, sluttbruken og sluttbrukeren av varen,

f) dokumentasjon på at opplysninger vedrørende eksportbegrensninger er oversendt mottakeren,

g) tolldeklarasjon med ekspedisjons- og løpenummer.

§ 17. Rapportering

Leverandøren skal rapportere til Utenriksdepartementet kvartalsvis, på fastsatt skjema, om all eksport og overføring av forsvarsrelaterte varer oppført på liste I.

§ 18. Arkivering

Leverandøren skal oppbevare registre og lisenser i minst ti år fra utløpet av det kalenderåret eksporten fant sted. Utenriksdepartementet kan pålegge leverandøren å fremvise denne dokumentasjonen for kontroll.

§ 19. Informasjon om vilkår

Leverandøren skal informere mottakerne om vilkår for lisensen, herunder begrensninger i forbindelse med sluttbruk eller re-eksport.

§ 20. Oppfølging av eksport

Leverandøren skal påse at forsvarsrelaterte varer, flerbruksvarer, teknologi eller tjenester som overføres eller eksporteres, er i samsvar med innvilget lisens, går til fastsatt bestemmelsessted, ikke fraviker godkjent beskrivelse eller kvantum angitt i lisensen, samt at eksporten skjer innen den gyldighetstid og på de særlige vilkår som er fastsatt i lisensen.

§ 21. Kontroll ved eksport

Leverandøren skal ved eksport av lisenspliktige varer og teknologi legge frem gyldig lisens for tollmyndigheten senest ved fremleggelse av tolldeklarasjon.

Kap 6. Generelle bestemmelser

§ 22. Lisenssøknad

Lisenssøknad skal fremmes skriftlig og på fastsatt skjema undertegnet av den som har fullmakt til å handle på leverandørens vegne. For overføringslisenser gjelder også særskilte regler i kap. 3.

Leverandøren skal legge frem alle opplysninger og dokumentasjon som Utenriksdepartementet finner nødvendig for behandling av søknaden.

At bindende avtaler er inngått eller at betaling er mottatt vil ikke kunne legges til grunn for innvilgelse av tillatelse til utførsel. Ved avtaler om eksport av lisenspliktige varer bør det alltid tas forbehold om at søknad om lisens innvilges.

0 Endret ved forskrift 6 juni 2017 nr. 740.

§ 23. Vilkår for innvilgelse av lisens

Utenriksdepartementet kan sette vilkår i tråd med formålet til lov 18. desember 1987 nr. 93 for innvilgelse av lisens i medhold av denne forskrift.

§ 24. Sluttbrukererklæring

Utenriksdepartementet kan kreve at leverandøren fremlegger en sluttbrukererklæring.

§ 25. Tilbakekalling av lisens

Lisens gitt i medhold av denne forskrift kan tilbakekalles, suspenderes eller begrenses dersom leverandøren misbruker lisensen eller misligholder vilkårene i denne. Det samme gjelder dersom leverandøren handler i strid med bestemmelser gitt i denne forskrift. Lisens kan også tilbakekalles, suspenderes eller begrenses dersom det fremkommer nye opplysninger eller de politiske eller faktiske forhold i mottakerstaten eller området endres, og dette vesentlig endrer grunnlaget for lisensen. For øvrig gjelder de alminnelige regler om omgjøring av enkeltvedtak.

§ 26. Endring, forlengelse og overdragelse av lisens

Leverandøren må søke Utenriksdepartementet om endring eller forlengelse av innvilgede lisenser samt for å overdra slike til andre.

§ 27. Retur av lisens

Lisenser som ikke er benyttet eller ikke kan benyttes som forutsatt, returneres til Utenriksdepartementet med en redegjørelse for årsaken. Det samme gjelder om en innvilget lisens har gått tapt.

Kap 7. Sluttbestemmelser

§ 28. Ikrafttreden

Forskriften trer i kraft straks. Fra samme tidspunkt oppheves forskrift 10. januar 1989 nr. 51 til gjennomføring av utførselsreguleringen for strategiske varer, tjenester og teknologi.

Vedlegg I

Liste I – forsvarsrelaterte varer (2019)

0 Endret ved forskrifter 30 juni 2014 nr. 898, 13 feb 2015 nr. 124, 21 des 2016 nr. 1831, 6 juni 2017 nr. 740, 26 jan 2018 nr. 136, 9 april 2019 nr. 494, 9 april 2019 nr. 622, 11 mai 2020 nr. 994.

Vedlegg II

Liste II – flerbruksvarer (2019)

0 Endret ved forskrifter 13 feb 2015 nr. 124, 12 jan 2016 nr. 32, 21 des 2016 nr. 1831, 26 jan 2018 nr. 136, 9 april 2019 nr. 494, 11 mai 2020 nr. 994.

Vedlegg 4
Retningslinjer for Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsmateriell, samt teknologi og tjenester for militære formål av 28. februar 1992[7]

1.1 Anvendelsesområde

Disse retningslinjene gjelder Utenriksdepartementets behandling av søknader om eksport av forsvarsrelaterte varer, materiell som har vært særlig konstruert eller modifisert for militært formål, samt teknologi og tjenester for militære formål, jf. lov av 18.desember 1987 nr. 93 om kontroll med eksport av strategiske varer, tjenester og teknologi m.v. (eksportkontrolloven)og forskrift av 19. juni 2013 nr 718 om eksport av forsvarsmateriell, flerbruksvarer, teknologi og tjenester (eksportkontrollforskriften). Retningslinjene kan også anvendes ved eksport av flerbruksvarer samt tilhørende teknologi og tjenester til militær sluttbruk. Retningslinjene gjelder ikke for leveranser av ubetydelig omfang og som ikke er for militær bruk eller for politibruk.

1.2 Formål

Formålet med retningslinjene er å utdype prosedyrene for og de kriterier som vektlegges ved Utenriksdepartementets behandling av søknader som beskrevet i punkt 1.1.

1.3 Adgang til fravikelse

Departementet kan fravike retningslinjene i enkeltsaker der særlige hensyn gjør seg gjeldene.

2. Overordnede prinsipper og vurderingskriterier

2.1 Grunnlag for vurderingen

Utgangspunktet for vurderingen av søknader som beskrevet i 1.1 er Regjeringens erklæring av 11. mars 1959 og Stortingets vedtak av samme dato sammenholdt med Stortingets enstemmige presisering i 1997, jf. 2.2. Regjeringen anser Stortingets vedtak som et bindende pålegg, og eksportreguleringen skal sikre at det blir fulgt.

EUs felles holdning om våpeneksport (2008/944/CSFP) artikkel 2 og FN-avtalen om handel med konvensjonelle våpen (ATT) av 3. april 2013 artikkel 6 og 7, jf. vedlegg A og B, danner også grunnlag for vurdering av slike søknader.

2.2 Regjeringens erklæring, Stortingets vedtak og Stortingets presisering

a) Regjeringens erklæring av 1959

Det skal ved avgjørelsen legges vekt på de utenriks- og innenrikspolitiske vurderinger, og hovedsynspunktet bør være at Norge ikke vil tillate salg av våpen og ammunisjon til områder hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig.

b) Stortingets vedtak av 1959

Stortinget tar til etterretning den erklæring Statsministeren på vegne av Regjeringen har lagt frem. Stortinget vil sterkt understreke at eksport av våpen og ammunisjon fra Norge bare må skje etter en omhyggelig vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område. Denne vurdering må etter Stortingets mening være avgjørende for om eksport skal finne sted.

c) Stortingets presisering av 1997

Utenriksdepartementets vurdering av disse forholdene omfatter en vurdering av en rekke politiske spørsmål, herunder spørsmål knyttet til demokratiske rettigheter og respekt for grunnleggende menneskerettigheter.

2.3 Særlige avslagsgrunnlag

I tillegg til prinsippene som følger av Regjeringens erklæring og Stortingets vedtak, skal søknader som beskrevet i 1.1 avslås med grunnlag i vedlegg A (Kriterium 1–4) og vedlegg B (artikkel 6–7) dersom:

a) dette er uforenlig med Norges internasjonale forpliktelser (jf K1, og ATT artikkel 6),

b) det åpenbart er fare for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres kan bli brukt til intern undertrykking, til å krenke grunnleggende menneskerettigheter eller til å begå alvorlige brudd på internasjonal humanitærrett (jf. K2, og ATT artikkel 7),

c) eksport vil kunne fremprovosere eller forlenge væpnede konflikter eller forverre eksisterende motsetninger eller konflikter i den endelige bestemmelsesstaten (jf K3),

d) det er åpenbar fare for at den påtenkte mottakeren vil bruke den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, til å angripe en annen stat eller tvinge gjennom territorialkrav med makt (jf K4),

e) det foreligger kunnskap om at det militære utstyret vil kunne bli brukt til å begå folkemord, forbrytelser mot menneskeheten eller krigsforbrytelser (jf ATT artikkel 6),

f) det er overveiende sannsynlig at det militære utstyret vil innebære brudd på internasjonale regler om terrorisme og regler om transnasjonal organisert kriminalitet (jf ATT artikkel 7).

2.4 Særlige vurderingskriterier

I tillegg til prinsippene som følger av Regjeringens erklæring og Stortingets vedtak, skal det ved vurdering av søknader som beskrevet i 1.1 med grunnlag i vedlegg A (Kriterium 5–8) og vedlegg B (artikkel 7) særlig tas hensyn til:

g) den nasjonale sikkerheten i Norge, allierte og vennligsinnede land (jf K5),

h) kjøperlandets atferd overfor verdenssamfunnet, særlig med hensyn til landets holdning til terrorisme, hvilke allianser det har inngått, og respekten for folkeretten (jf K6),

i) risiko for at den militære teknologien eller det militære utstyret skal bli ulovlig omsatt i kjøperlandet eller reeksportert på ugunstige vilkår (jf K7),

j) forenligheten mellom eksporten av militær teknologi og militært utstyr og mottakerlandets økonomiske og tekniske evne, samtidig som det tas hensyn til at det er ønskelig at stater kan dekke sine legitime sikkerhets- og forsvarsbehov med minst mulig innsats av menneskelige og økonomiske ressurser til våpen (jf K8),

k) risikoen for at våpeneksporten kan bli brukt til å gjennomføre alvorlig kjønnsbasert vold eller vold mot kvinner og barn (jf ATT artikkel 7).

3. Varekategorier og landgrupper

3.1 Varekategorier

Ved behandling av søknader benyttes følgende varekategorier:

a) Varekategori A:

Kategorien omfatter våpen, ammunisjon og visse typer militært materiell. I tillegg omfattes annet materiell med strategisk kapasitet som vesentlig kan påvirke de militære styrkeforhold ut over nærområdet.

b) Varekategori B:

Kategorien omfatter øvrige forsvarsrelaterte varer som ikke har egenskaper eller bruksområder som definert for varekategori A.

3.2 Landgrupper

Ved behandling av søknader benyttes følgende landgrupper:

a) Landgruppe 1 består av de nordiske land og NATOs medlemsland, samt enkelte særskilt nærstående land.

b) Landgruppe 2 består av andre land enn de som omfattes av gruppe 1 og som er godkjent etter regjeringsbehandling som mottakere av varer i kategori A.

c) Landgruppe 3 består av land utenfor gruppe 1 og 2 og som Norge ikke selger våpen og ammunisjon som definert som varekategori A til, men som etter vurdering kan motta annet materiell som definert som varekategori B.

d) Landgruppe 4 er land som Norge ikke selger A- eller B-materiell til fordi de befinner seg i et område hvor det er krig eller krig truer, land hvor det er borgerkrig eller land hvor en omhyggelig vurdering av de uten- og innenrikspolitiske forhold i vedkommende område tilsier at eksport av våpen og militært materiell ikke bør finne sted, eller land som er omfattet av bindende sanksjoner vedtatt av FNs Sikkerhetsråd eller andre tiltaksregimer som Norge har sluttet seg til.

4. Eksport av varer med selvstendig funksjon

4.1 Endelig mottakerland

Ved eksport av varer med selvstendig funksjon skal søknaden alltid vurderes ut fra endelig mottakerland uavhengig av om eksport skjer direkte eller via tredjeland.

4.2 Varekategori A

Ved eksport av varer med selvstendig funksjon i varekategori A legges følgende kriterier til grunn:

a) Eksport av varer i kategori A kan ikke finne sted til andre sluttbrukere enn statlige myndigheter. Eksport av jakt og konkurransevåpen kan likevel finne sted til myndighetsgodkjente mottakere i mottakerstaten.

b) Eksport av varer i kategori A vil normalt tillates når kunden er, eller opptrer på vegne av, forsvarsmyndigheter i land i gruppe 1, såfremt dokumentasjon som godtgjør dette foreligger.

c) Eksport av varer i kategori A til land utenfor gruppe 1 vil kreve regjeringsbehandling. Land som blir godkjent som mottakere av varer i kategori A etter regjeringsbehandling, utgjør gruppe 2. Innvilgelse av lisens i slike tilfeller forutsetter fremlegging av myndighetsbekreftet sluttbrukererklæring med reeksport-klausul, dvs. erklæring som fastslår at reeksport ikke må finne sted uten norske myndigheters godkjennelse.

4.3 Varekategori B

For eksport av varer i kategori B vil det normalt kunne tilstås lisens for land i gruppe 1, 2 og 3 såfremt tilfredsstillende dokumentasjon på sluttbruk og sluttbruker er fremlagt.

4.4 Landgruppe 4

Eksport av kategori A- og kategori B-produkter kan ikke finne sted til land i gruppe 4, med mindre særlige hensyn gjør seg gjeldende.

5. Eksport av materiell opprinnelig konstruert eller modifisert for militært formål

5.1 Materiell uten militær bruksverdi

Ved eksport av materiell opprinnelig konstruert eller modifisert for militært formål, men som vurderes å ikke lenger ha noen militær bruksverdi, kan lisens innvilges til mottakere i landgruppene 1, 2 og 3, såfremt tilfredsstillende dokumentasjon på sluttbruk og sluttbruker er fremlagt.

6. Eksport av deler (delleveranser)

6.1 Definisjon

Med delleveranser menes leveranser av varer som ikke har noen selvstendig funksjon.

6.2 Delleveranse under samarbeidsavtaler

Ved delleveranser under samarbeidsavtaler med bedrifter eller myndigheter i andre land, skal eksportlisens gis når avtalen er godkjent av norske myndigheter. Samarbeidsavtaler med land og bedrifter i landgruppe 1 bør normalt godkjennes, såfremt de norske deler, delsystemer eller komponenter samordnes med deler fra andre leveringskilder, og at det ferdige produkt ikke fremstår som norsk. Det kan i disse tilfellene avstås fra dokumentasjon for sluttbruk av det ferdige produkt.

6.3 Andre delleveranse

a) Ved delleveranser til prosjekter som ikke er myndighetsgodkjente, og der leveransen er basert på markedstilgjengelig teknologi og kundens produktbeskrivelse, skal lisens i alminnelighet innvilges til de land som ikke tilhører gruppe 4, dersom det ferdige produkt ikke fremstår som norsk. Det kan i disse tilfellene avstås fra dokumentasjon for sluttbruk.

b) Søknad om eksportlisens for delleveranser av annen type enn nevnt i 6.2 og 6.3 a) skal behandles på samme måte som ved eksport av sluttproduktet.

7. Eksport av teknologi, herunder bl. a. produksjonsrettigheter og tekniske data

7.1 Definisjon

Med teknologi menes her innsikt som er avgjørende for å utvikle, produsere, vedlikeholde eller bruke en vare.

7.2 Produksjonsrettigheter

Søknad om overføring av produksjonsrettigheter skal behandles med sikte på å sikre at overføringen ikke har som formål å omgå norsk eksportregulering.

7.3 Eksport av teknologi under godkjente samarbeidsavtaler

Ved eksport av teknologi som inngår i samarbeidsavtaler med bedrifter eller myndigheter i andre land, skal lisens innvilges såfremt avtalen er godkjent av norske myndigheter.

7.4 Eksport av teknologi utenfor godkjente samarbeidsavtaler

a) Generelt

Ved behandlingen av søknader om eksport som ikke er ledd i myndighetsgodkjent samarbeid, skal det bringes på det rene hvilken kategori det ferdige produkt vil tilhøre.

b) Produksjonsrettigheter i varekategori A

Ved eksport av produksjonsrettigheter for en vare i kategori A, kan tillatelse bare gis for overføring til land i gruppene 1 og 2 og etter tilsvarende prinsipper som for øvrig gjelder for eksport av varer under denne kategorien.

Som vilkår for tillatelsen skal den norske selger av produksjonsrettighetene pålegges å innarbeide i forbehold i kontrakten om at eventuell overføring eller reeksport av produksjonsrettigheter til en tredjepart må forelegges norske myndigheter for godkjennelse. Søknad om slik sublisensiering skal behandles på samme måte som overføring av produksjonsrettighetene direkte fra Norge.

c) Produksjonsrettigheter i varekategori B

For overføring av produksjonsrettigheter til varer i kategori B skal lisens normalt innvilges for land i gruppene 1, 2 og 3. Utenriksdepartementets krav til dokumentasjon og kontraktbetingelser vil i disse tilfeller bero på en konkret vurdering hvor bl. a. produktets egenskaper, produksjonslandets egen eksportpolitikk, den interne situasjonen i landet og risikoen ved eventuell eksport til uønskede mottakere, tas i betraktning.

d) Annen teknologioverføring

Ved andre typer teknologioverføringer kan det ikke oppstilles detaljerte retningslinjer. Vurderingen av eksportsøknaden vil måtte avhenge av i hvilken grad teknologi-overføringen knytter seg til et produkts militære funksjon. Jo mer dette er tilfelle, dess mer skal vurderingen av en søknad basere seg på retningslinjene for eksport av ferdigproduktet i tilsvarende varekategori.

8. Tjenester

8.1 Generelt

Tjenester kan være knyttet til utvikling, produksjon, vedlikehold og bruk av et produkt, men behøver ikke være knyttet til noe produkt for å måtte ha tillatelse etter forskriftenes §§ 3, 5 og 7. Militær planlegging vil også være omfattet.

8.2 Tjenester tilknyttet forsvarsrelaterte varer

Tjenester som er tilknyttet forsvarsrelaterte varer, og som utgjør en vesentlig forutsetning for varens utvikling, produksjon, vedlikehold eller bruk, følger de samme retningslinjer som ved eksportlisens for selve produktet.

8.3 Andre tjenester

Tjenester som ikke er konkret knyttet til en vare, men som vedrører militær planlegging, bør tillates til land i gruppene 1 og 2 og nektes til land i gruppe 4. Innvilgelse til land i gruppe 3 må vurderes konkret med utgangspunkt i tjenestens antatte militære og mulige politiske virkning.

9. Samarbeids- og utviklingsprosjekter

9.1 Prosjekt godkjent av norske forsvarsmyndigheter

Eksport av varer, tjenester og teknologi til land Norge har samarbeidsavtaler med skal tillates dersom leveransen finner sted under et prosjekt som er godkjent av norske forsvarsmyndigheter med det hovedsiktemål å ivareta samarbeidslandenes egne forsvarsbehov. Dersom det ferdige produkt ikke fremstår som norsk, kan det reeksporteres etter samarbeidslandets eksportkontrollregler.

9.2 Produkt med flernasjonal identitet

Ved samarbeidsprosjekter som er av en slik art at det ferdige produkt fremstår med flernasjonal identitet, kan produksjonslandets eksportkontrollregler legges til grunn ved eksport til tredjeland. I forbindelse med godkjenningen av samarbeidsprosjektet skal eksportvilkårene for det ferdige produkt til tredjeland avtales mellom samarbeidslandenes myndigheter.

10. Prosedyreregler

10.1 Saksbehandlingstid

Søknader som omfattes av retningslinjene, bør være ferdigbehandlet av Utenriksdepartementet senest innen 12 uker når det gjelder kategori A-produkter og senest innen 6 uker for øvrige søknader.

10.2 Foreleggelse for Regjeringen

Dersom søknaden om eksport berører viktige forsvarsspørsmål eller materiellsamarbeid med andre land, eller næringsinteresser, skal forelegges Regjeringen på egnet måte.

10.3 Tekniske sakkyndige

Ved vurdering av tekniske sider og bruksområde for produkt, teknologi, data-pakke eller tjeneste konsulteres om nødvendig Forsvarsdepartementet ved Forsvarets forskningsinstitutt.

Vedlegg A[8]

Kriterium 1

Respekt for medlemsstatenes internasjonale forpliktelser, særlig sanksjoner som er vedtatt av FNs sikkerhetsråd eller av Den europeiske union, avtaler om ikkespredning og andre emner samt andre internasjonale forpliktelser

Eksportlisens skal ikke utstedes dersom dette er uforenlig med blant annet:

a) medlemsstatenes internasjonale forpliktelser og deres plikt til å overholde våpenblokadene innført av De forente nasjoner (FN), Den europeiske union (EU) og Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE),

b) medlemsstatenes forpliktelser etter avtalen om ikkespredning av kjernefysiske våpen, konvensjonen om biologiske våpen og toksinvåpen og konvensjonen om kjemiske våpen,

c) medlemsstatenes forpliktelse til å avstå fra å eksportere enhver form for antipersonellminer.

d) medlemsstatenes forpliktelser innenfor rammen av Australiagruppen, kontrollregimet for rakettvåpenteknologi, Zangger-komiteen, gruppen av leverandører av kjernefysisk materiale, Wassenaarsamarbeidet og Haag-atferdskodeksen mot spredning av ballistiske raketter (HCOC).

Kriterium 2

Respekt for menneskerettighetene og internasjonal humanitærrett i den endelige bestemmelsesstaten

Medlemsstatene skal vurdere mottakerstatens holdninger til relevante prinsipper som er nedfelt i internasjonale menneskerettsinstrumenter, og skal deretter:

a) avstå fra å utstede eksportlisens når det åpenbart er fare for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan bli brukt til intern undertrykking,

b) i hvert enkelt tilfelle utøve særlig forsiktighet og ta hensyn til hvilken type militær teknologi eller militært utstyr det gjelder, når de utsteder lisens til land der kompetente organer i FN, Europarådet eller EU har konstatert alvorlige brudd på menneskerettighetene.

Teknologi eller utstyr som kan brukes til intern undertrykking, skal i denne forbindelse omfatte blant annet slik teknologi eller slikt utstyr, eller tilsvarende teknologi eller utstyr, som det er godtgjort at den påtenkte sluttbrukeren har anvendt til intern undertrykking, eller teknologi eller utstyr som det er grunn til å tro vil bli anvendt til andre formål eller viderelevert til en annen sluttbruker enn angitt, og bli brukt til intern undertrykking. I tråd med artikkel 1 i denne felles holdning skal det vurderes nøye hvilken type teknologi eller utstyr det dreier seg om, særlig om teknologien eller utstyret er ment for nasjonale sikkerhetsformål. Intern undertrykking omfatter blant annet tortur og annen grusom, umenneskelig eller nedverdigende behandling eller straff, summariske eller vilkårlige henrettelser, forsvinninger, vilkårlig frihetsberøvelse og andre alvorlige brudd på menneskerettighetene og de grunnleggende friheter, som angitt i relevante internasjonale menneskerettsinstrumenter, herunder Verdenserklæringen om menneskerettighetene og den internasjonale konvensjon om sivile og politiske rettigheter.

Medlemsstatene skal vurdere mottakerstatens holdninger til relevante prinsipper som er nedfelt i internasjonale humanitærrettsinstrumenter, og skal deretter:

c) avstå fra å utstede eksportlisens når det åpenbart er fare for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan bli brukt til å begå alvorlige brudd på internasjonal humanitærrett.

Kriterium 3

Den innenrikspolitiske situasjonen i den endelige bestemmelsesstaten som følge av eksisterende motsetninger eller væpnede konflikter

Medlemsstatene skal avstå fra å utstede eksportlisens som vil kunne fremprovosere eller forlenge væpnede konflikter eller forverre eksisterende motsetninger eller konflikter i den endelige bestemmelsesstaten.

Kriterium 4

Bevaring av regional fred, sikkerhet og stabilitet

Medlemsstatene skal avstå fra å utstede eksportlisens når det åpenbart er fare for at den påtenkte mottakeren vil bruke den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, til å angripe en annen stat eller til å tvinge gjennom territorialkrav med makt.

Ved vurderingen av denne risikoen skal medlemsstatene ta hensyn til blant annet følgende:

a) om det pågår, eller om det er sannsynlig at det kan oppstå, en væpnet konflikt mellom mottakerstaten og et annet land,

b) om det foreligger territorialkrav mot et naboland som mottakerstaten tidligere har forsøkt eller truet med å tvinge gjennom med makt,

c) om det er sannsynlig at den militære teknologien eller det militære utstyret vil bli brukt til andre formål enn legitime nasjonale sikkerhets- og forsvarsoppgaver i mottakerstaten,

d) at det er nødvendig å unngå å påvirke den regionale stabiliteten negativt i vesentlig grad.

Kriterium 5

Den nasjonale sikkerheten i medlemsstatene og i territorier der de eksterne forbindelser er en medlemsstats ansvar, samt den nasjonale sikkerheten i vennligsinnede og allierte land

Medlemsstatene skal ta hensyn til:

a) hvilken virkning den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan ha på deres egne, på andre medlemsstaters og på vennligsinnede og allierte lands forsvars- og sikkerhetsinteresser, samtidig som de erkjenner at dette forhold ikke må berøre hensynet til kriteriet om respekt for menneskerettighetene eller kriteriet om regional fred, sikkerhet og stabilitet,

b) risikoen for at den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan bli brukt mot deres egne eller andre medlemsstaters styrker og mot styrkene til vennligsinnede og allierte land.

Kriterium 6

Kjøperlandets atferd overfor verdenssamfunnet, særlig med hensyn til landets holdning til terrorisme, hvilke allianser det har inngått, og respekten for folkeretten

Medlemsstatene skal ta hensyn til blant annet kjøperlandets historikk når det gjelder:

a) støtte eller oppfordring til terrorisme og internasjonal organisert kriminalitet.

b) overholdelse av internasjonale forpliktelser, særlig om å avstå fra maktbruk, og av internasjonal humanitærrett.

c) forpliktelse om ikkespredning og andre former for rustningskontroll og nedrustning, særlig med hensyn til undertegning, ratifisering og gjennomføring av relevante konvensjoner om rustningskontroll og nedrustning nevnt i kriterium 1 bokstav b).

Kriterium 7

Risiko for at den militære teknologien eller det militære utstyret skal bli ulovlig omsatt i kjøperlandet eller reeksportert på ugunstige vilkår

Ved vurderingen av hvilken virkning den militære teknologien eller det militære utstyret som skal eksporteres, kan ha på mottakerstaten, og av risikoen for at teknologien eller utstyret kan bli viderelevert til en uønsket sluttbruker eller bli anvendt til et uønsket formål, skal det tas hensyn til følgende:

a) mottakerstatens legitime forsvars- og sikkerhetsinteresser, også i tilknytning til eventuell deltakelse i FNs og andre fredsbevarende operasjoner,

b) mottakerstatens tekniske evne til å bruke teknologien eller utstyret,

c) mottakerstatens evne til å gjennomføre effektiv eksportkontroll,

d) risikoen for at teknologien eller utstyret vil bli reeksportert til uønskede bestemmelsessteder, og mottakerstatens historikk med hensyn til å overholde bestemmelser om reeksport eller innhente samtykke før reeksport som den eksporterende medlemsstaten finner det nødvendig å pålegge,

e) risikoen for at teknologien eller skal bli videresendt til terrororganisasjoner eller frittstående terrorister,

f) risikoen for teknologiervervelse gjennom ulovlig kopiering av produkter («reverse engineering») eller utilsiktet teknologioverføring.

Kriterium 8

Forenlighet mellom eksporten av militær teknologi eller militært utstyr og mottakerlandets økonomiske og tekniske evne, samtidig som det tas hensyn til at det er ønskelig at stater kan dekke sine legitime sikkerhets- og forsvarsbehov med minst mulig innsats av menneskelige og økonomiske ressurser til våpen

Medlemsstatene skal på bakgrunn av opplysninger fra relevante kilder, som rapporter fra FNs utviklingsprogram (UNDP), Verdensbanken, Det internasjonale valutafond (IMF) og Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD), vurdere om den planlagte eksporten i betydelig grad vil hindre en bærekraftig utvikling i mottakerstaten. De skal i denne forbindelse vurdere den forholdsmessige størrelsen på mottakerstatens militære og sosiale utgifter, idet de tar hensyn også til eventuell bilateral bistand eller bistand fra EU.

Vedlegg B – ATT artikkel 6 og artikkel 7

Artikkel 6 omfatter overførsler som er forbudt under avtalen. Dette innbefatter overførsler som medfører brudd på sanksjoner vedtatt av FNs sikkerhetsråd, herunder våpenembargoer, statenes øvrige traktatforpliktelser samt overførsler av våpen som eksportørstaten har kunnskap om at vil kunne bli brukt til å begå folkemord, forbrytelser mot menneskeheten eller krigsforbrytelser. Artikkel 6 innebærer også at våpen, ammunisjon og deler og komponenter som eksporteres, skal tilfredsstille kravene som stilles til krigføringsmidler i den humanitære folkeretten.

Artikkel 7 omhandler betingelser og kriterier for eksport av våpen og varer under avtalen. Kriteriene er knyttet til en forhåndsvurdering av mulige konsekvenser for fred og sikkerhet og risiko for brudd på internasjonale menneskerettigheter, internasjonal humanitærrett, internasjonale regler om terrorisme og regler om transnasjonal organisert kriminalitet. Hvis det er overveiende sannsynlig at slike negative konsekvenser kan inntreffe, skal eksporttillatelse ikke gis. Eksportørstaten skal i sin forhåndsvurdering også ta hensyn til risikoen for at våpeneksporten kan bli brukt til å gjennomføre alvorlig kjønnsbasert vold eller vold mot kvinner og barn.

Fotnoter

1)

Innst. S. nr. 80. Innstilling fra den forsterkede utenriks- og konstitusjonskomite om forbud mot utførsel av våben og ammunisjon og annet krigsmateriell til Bolivia og Paraguay samt eksport av våben og ammunisjon fra de militære fabrikker i sin alminnelighet (St.med. nr 16 og nr. 24 – 1935.)

2)

Referat fra møte i Stortingssalen 11. mars 1959: Forslag om beklagelse av våpeneksport til Cuba. Stortinget.no: https://www.stortinget.no/no/Saker-og-publikasjoner/Stortingsforhandlinger/Lesevisning/?p=1959&paid=7&wid=a&psid=DIVL603&pgid=a_0908, bl.a. s 794.

3)

Referat fra møte i Stortingssalen 11. mars 1959: Forslag om beklagelse av våpeneksport til Cuba. Stortinget.no: https://www.stortinget.no/no/Saker-og-publikasjoner/Stortingsforhandlinger/Lesevisning/?p=1959&paid=7&wid=a&psid=DIVL603&pgid=a_0908, s 794, 798.

4)

Innst. S. nr. 35 – 1967–68. Innstilling fra utenriks- og konstitusjonskomitéen om forslag fra representant Finn Gustavsen fremsatt i Stortingets møte 13. oktober 1967.

5)

Quad Nuclear Verification Partnership: https://quad-nvp.info/

6)

The International Partnership for Nuclear Disarmament Verification (IPNDV): https://www.ipndv.org/

7)

Sist revidert 5. november 2014 Pkt. 2.3 bokstav b) oppdatert 6. mai 2019

8)

Tatt inn ved endring av retningslinjene 20.mai 2009